NIELS CHRISTIAN GEELMUYDEN

NIELS CHRISTIAN GEELMUYDEN

INNHOLD

FORORD

50 FORDELER MED Å PASSERE 50

1. Du blir mindre allergisk

2. Du får mindre vondt i hodet

3. Du får mindre følsomme tenner

4. Du svetter mindre

5. Du får bedre mental helse

6. Du blir mindre sjøsyk og reisesyk

7. Du får mindre arr og kviser

8. Du behøver mindre søvn

9. Du sover bedre

10. Du blir mindre forkjølet

11. Du blir lykkeligere

12. Du blir mer fornøyd med utseendet

13. Du blir sikker og trygg

14. Du blir bedre til å mestre følelser

15. Summen av kunnskap og ferdigheter øker

16. Du får et bedre seksualliv

17. Du kan slutte med prevensjon

18. Kvinner slipper menstruasjon

19. Du blir rikere

20. Du blir rausere

21. Du blir mer utholdende

22. Du får et bedre forhold til andre

23. Du blir bedre til å gripe øyeblikket

24. Du blir en samfunnsressurs

25. Du blir klokere

26. Du kan realisere dine drømmer

27. Du blir mer tillitsfull

28. Du blir mer positiv og balansert

29. Menn blir mykere og mer feminine

30. Risikoen for skilsmisse avtar

31. Du blir ærligere

32. Du blir mindre misunnelig

33. Du kan jobbe mindre eller la helt være

34. Du kan reise mer

35. Du får mindre behov for å flytte

36. Du får kanskje barnebarn

37. Du blir gjeldfri eller gjelden avtar vesentlig

38. Du blir mer lovlydig

39. Du blir mindre utsatt for vold og kriminalitet

40. Du fylles av fred og ro

41. Det blir lettere å tilgi

42. Du blir bedre til å bedømme og beslutte

43. Du blir mer takknemlig

44. Du blir mindre redd for døden

45. Du blir mer empatisk

46. Du løser konflikter og dilemmaer bedre

47. Du får et større ordforråd

48. Du blir mindre stresset og bekymret

49. Du får mer makt og innflytelse

50. Du føler deg yngre enn du er

ULEMPER SOM KAN MEDFØRE FORDELER

Hukommelsen avtar

Du hører mindre

Du ser dårligere

Luktesansen svekkes

Smaken avtar

Din balanse og bevegelighet reduseres

Du får grått og tynnere hår

Barna forlater redet

Du blir barnlig

Du blir til overs

SLUTTORD

Hva vi gjør livet til

KILDER

FORORD

«Hurra for deg som fyller ditt år» og «gid du lenge, lenge, lenge leve må», synger vi begeistret når noen som står oss nær har lagt et år til sin alder. Størst festivitas knytter det seg til å fylle runde år. Få merkedager kan i så måte måle seg med 50-årsdagen. Like fullt er det mange som gruer seg til å fylle 50. Det til tross for at de fleste som har levd på jorden før oss, ikke har rukket å bli så gamle. I årene forut for min egen 50-årsdag i 2010 la jeg merke til at den samme frykten gjorde seg gjeldende i min egen vennekrets. De ble tungsindige av tanken. De så for seg en fremtid med håravfall, impotens, hukommelsestap, svekkede sanser og til sist rullator.

Det må åpent innrømmes at jeg selv har vært aktiv bærer og formidler av fordommer overfor folk over 50 år. Like etter at jeg fylte 40, ble jeg kontaktet av en vilt fremmed advokat. Han lurte på om jeg mot et honorar på 5000 kroner kunne være villig til å fremføre et kåseri om å fylle 50 år i hans 50-årsdag på Skytterkollen i Bærum. Vedkommende ønsket seg ordentlig harselas og fastslo at jeg skulle være den eneste taleren. Han ville gi meg frie tøyler på sin store merkedag. Henvendelsen var såpass uvanlig at jeg valgte å slå til. Oppdraget fremsto som så spennende og lystbetont at jeg pådro meg fartsbot allerede på Nøtterøy den lørdagen. En fartsbot som advokaten etter fullført oppdrag i sin raushet tilbød seg å spandere.

Hvilke morsomheter jeg liret av meg? Vel, jeg sa for eksempel at det var lurt av Columbus å oppdage Amerika som 42-åring. Hadde han ventet med å reise til han var over 50, ville Amerika kanskje aldri blitt oppdaget. Han ville antagelig fått skiveprolaps mens han forsøkte å heise seilene på Santa Maria. Eller mer sannsynlig: Han ville ikke fått båten på vannet. Hvis man vil ha noe gjort, er det tilrådelig å gjøre det før fylte 50, sa jeg. Da Lenin feiret sin 50-årsdag, hadde han veltet en hel statsmakt to år i forveien. Hadde han utsatt revolusjonen i la oss si tre år, ville han kanskje bare veltet noen stoler og bord. Det er stort sett de eneste omveltninger eldre mennesker gir opphav til. De får en kanapé for mye i venstre hånd, mister balansen og revolterer baklengs over biedermeiersofaen. Det blir ikke revolusjon av den slags.

I en alder av 50 har man tilbrakt 17 år i sengen og tre år ved spisebordet. Slik ser det også ut, sa jeg. Det eneste som vokser på mennesker over 50, hevdes å være magen og formuen. Man krymper i størrelse og bruker det meste av tiden til å telle penger. Den optimale løsning når man har passert 50, påpekte jeg, er egentlig å søke om fast ansettelse i en minibank.

Kåseriet baserte seg, som mye annen harselas, på forestillingen om at alle mennesker over 50 er like. Slik er det som kjent også med småbarn, fisk, fugler, afrikanere, katter, nordlendinger, kinesere og jøder – til vi tar oss bryet med å studere dem nærmere. Sannheten er selvfølgelig at vi blir stadig mer unike i løpet av livet. Ikke bare eldes vi i ulikt tempo. Vi utvikler et helt arsenal av særheter og rariteter, som kan gjøre oss både elskverdige og ganske besværlige.

Selvfølgelig finnes det ulemper forbundet med å passere 50. Saken er at folk flest ser ut til å være utførlig orientert om disse. Sjelden rettes fokuset mot alt som blir bedre med alderen. Hva om det å eldes er mye bedre enn man tror? Hva om det å passere 50 er bedre enn å være ung? Hva om man står overfor besteparten av livet? I så fall må det kunne regnes som en omhyggelig bevart hemmelighet. Til nå.

Bokens alvorlige bakteppe er at vi dyrker ungdomstiden i større grad enn det finnes dekning for. Mange strekker seg langt for å fremstå som yngre enn de faktisk er. De kjøper foryngende hudkremer, injiserer Botox i huden og farger håret for å motvirke naturlige aldringstegn. Som om det å være ung er menneskets ideelle tilstand.

Ungdomsdyrkingen, ofte iblandet en betydelig porsjon aldringsskrekk, utfolder seg til tross for at få mennesker tenker tilbake på puberteten og ungdomstiden med udelt fryd. I 1980, det året jeg fylte 20 år, utkom en bok som het «Å være ung er for jævlig». Jeg vet ikke hva som er den ideelle alder, men jeg er sikker på at det beste er å gjøre sin nåværende alder så ideell som mulig.

I min senere rad av samfunnskritiske faktabøker har jeg dokumentert at moderne matvarer, drikkevarer og legemidler er forbundet med flere ulemper enn folk flest er på det rene med. Det har gitt meg lyst til å skrive om noe som det knytter seg flere fordeler til enn folk flest er klar over. Boken er ment å skulle være en oppløftende, tankevekkende, munter og samtidig vitenskapelig fundert motvekt til den utbredte oppfatning at det meste og beste i livet inntreffer før man fyller 50 år.

Det vil helt sikkert finnes personer over 50 som ikke har erfart alle de fordelene som utdypes og kildebelegges i denne boken. Husk derfor på at aldringsforskningen, som det finnes forbløffende mye av, avspeiler de store tendensene og sammenhengene. Svært mange aspekter ved aldringen legger man selv grunnlaget for gjennom livsstil, kosthold, fysisk aktivitet og holdning. Boken avrundes ved at jeg gjennomgår en rekke velkjente ulemper ved aldring, som til en viss grad, avhengig av hvordan man ser på tingene, kan oppleves som fordelaktige.

Jeg vil takke Fritt Ord for stipendet som har gjort det mulig å sette av tid til å skrive boken. Samtidig vil jeg takke Cappelen Damm og min redaktør Lise Galaasen, som på et tidlig tidspunkt syntes at bokideen hadde noe ved seg. Utrettelig har hun bistått meg under arbeidet, ikke minst når jeg av gammel uvane har skjenet ut i samfunnskritiske spor. Da har hun lirket og dyttet manuset tilbake på den oppløftende veien igjen. Fremfor alt vil jeg takke min livsledsager Charlotte. Hun forsterket i stor grad min glede over å passere 50 ved å forære meg en av sine nyrer i 2009.

Niels Christian Geelmuyden
Tjøme, 2018

1

DU BLIR MINDRE ALLERGISK

Mine foreldre oppdaget at jeg hadde astmatisk høysnue da jeg som syvåring hoppet i høyet på en gård vi besøkte. Jeg fikk nesten ikke puste. Snuen fosset og øynene klødde. Pollenallergien forble en plage i flere tiår. Medisiner medførte beskjeden lindring. Det som hjalp var å komme seg bort fra pollenet. Jeg ble glad i å være på sjøen. Havet skulle bli mitt element. Det kan være flere årsaker til at allergien i de senere årene er blitt vesentlig mindre plagsom. Jeg har i mine tidligere faktabøker vist til en rekke studier hvor det konkluderes at allergiske plager har sammenheng med kosthold og medisinering. Samtidig finnes det mye forskning som viser at de fleste former for allergi avtar med alderen.

Allergi er en av de største og mest tiltagende folkesykdommer i vår del av verden. På 1970-tallet hadde rundt fem prosent av den norske befolkning allergi. I dag anslås det at hele 40 prosent har en eller annen form for allergi, ikke bare mot pollen, men også mot pelsdyr, husstøv, parfyme, kjemikalier og mange ulike matvarer. På verdensbasis er over en halv milliard mennesker allergiske. Knut Øymar ved Stavanger universitetssykehus forklarer økningen i allergi med den hovedteori at vi har for lite bakterier i tarmen. Det medfører at immunforsvaret blir arbeidsledig og reagerer på stoffer som er helt naturlige, så som pollen. Teorien samsvarer godt med at bruk av antibiotika, som jo nedkjemper kroppens bakterier, er forbundet med økt risiko for allergi. Kommunikasjonssjef Bo Gleditsch i Norges astma- og allergiforbund påpeker på sin side at man bør se nærmere på de stoffene vi omgir oss med, som kjemikalier i produkter, avgasser fra bygninger og luftforurensning.

Situasjonen er imidlertid ikke uten lyspunkter. Hos de aller fleste avtar allergien i voksen alder. I Norsk legemiddelhåndbok kan man lese følgende: «De fleste allergiske sykdommer varierer i intensitet med alder, men hvordan de varierer, er forskjellig fra sykdom til sykdom. Generelt kan man imidlertid si at plagene oftest avtar med alderen og dess mindre symptomer man har, dess større er sjansen for å bli kvitt dem helt.»

Blant mennesker i 50- og 60-årene er allergiske plager lite utbredt. Ved inntruffet pensjonsalder forsvinner de gjerne helt. Hovedårsaken antas å være at produksjonen av antistoffet Immunoglobulin E (IgE) avtar. Mange studier har i årenes løp trukket denne konklusjonen. En studie fra 2013 vakte derfor interesse ved å fastslå at nivået av IgE holder seg konstant. Det er undergruppen allergenspesifikk IgE som avtar. Dette er ikke noe kroppen gjør som en slags honnør for lang og tro nysetjeneste til sin innehaver. Den nedsatte produksjonen henger sammen med at immunforsvaret svekkes med alderen. Om dårligere immunforsvar ofte er en ulempe, kan det oppleves som en stor fordel for den som er allergisk.

En annen teori har lenge vært at kroppen gjennom stadig eksponering grad-vis blir vant til å tolerere allergenene. Tilvenning ser ut til å ha særlig gyldighet for matallergier, ikke minst når det gjelder nøtter. Noen leger har anbefalt at man utvider toleransegrensene gjennom at man gradvis spiser mer av den aktuelle matvaren. Lenge trodde forskere at allergi mot for eksempel peanøtter var en livsvarig tilstand. Nå er det dokumentert at ett av fem barn kan overvinne slik allergi. Mellom 60 og 80 prosent av barn med allergi mot melk og egg vokser av seg plagene ved fylte 16.

«Vi vet ikke sikkert hvorfor, men vi konstaterer at eldre ikke har så mange symptomer på sesongrelaterte allergier, særlig høysnue», fastslår forskeren Michael J. Welch. «Det ser også ut til at vi vokser av oss matallergiene», sier han.

Allergiske symptomer er på sitt mest intense fra man er fem til 16. Da blir symptomene ofte færre, før de vender tilbake en periode i 30-årene. Studier har vist at allergisk sensitivitet gjennomgående er større hos unge enn hos eldre. For å undersøke om dette skyldes at eldre var mindre utsatt for allergi tidlig i livet enn dagens unge, fulgte man i en studie 25 grupper av mennesker gjennom 20 år. Konklusjonen var at sensitiviteten avtok med alderen, særlig for husstøv og katter.

En svensk studie fra 2015 konkluderte at sensitivitet for alle allergener avtar markant med alderen. Blant deltagere mellom 21 og 40 år hadde nesten halvparten en eller annen form for allergi. Blant personer mellom 61 og 86 var andelen redusert til mindre enn en sjettedel. Også for astmatiske plager ble det påvist en nedgang.

Selv følte jeg meg som en kronidiot da min kone og jeg på slutten av 1990-tallet flyttet inn i et hus som var omgitt av eng og jorder. Det skal ikke benektes at nissens nese nøs i mange år, men etter fylte 50 har pollenplagene for min del bare begrenset seg til forbigående snev. Begynner det å klø i øynene, tar jeg en padletur. Da opplever jeg som en bonus at hele hodet klarner opp. Det kan være nyttig for en som lever av det hodet kan levere.

2

DU FÅR MINDRE VONDT I HODET

Hodepine kan være forferdelig og berøve livet for mange gleder. Desto større grunn er det til å fryde seg over at alle former for hodepine ser ut til å avta markant når man passerer 50. Ifølge Verdens helseorganisasjon er hodepine en av de mest invalidiserende tilstander som finnes globalt. Få andre tilstander forårsaker et så massivt sykefravær og utgjør en såpass stor belastning for et samliv. Hodepine rammer alle aspekter ved livet. Den verste og mest kroniske formen kalles migrene. Migrene gir seg gjerne første gang til kjenne i tenårene eller tidlig i 20-årene, og den varer gjennomsnittlig i 25 år. Den største forekomsten finner man blant personer i 30- og 40-årene. 90 prosent av alle som plages av migrene, opplevde første anfall før fylte 40.

Med økende alder vil du oppleve færre, svakere og kortere migreneanfall. I en norsk studie fremkommer det at andelen kvinner helt uten hodepine økte fra 5,1 prosent blant 20-åringer til 61,4 prosent blant 80-åringer. Hos menn økte den tilsvarende andelen smertefrie fra 19,1 til 74,7 prosent. I andre studier er det avdekket at 40 prosent av personer med migreneplager ikke opplever anfall etter fylte 55.

Forskerne i en svensk studie fulgte 374 migrenepasienter gjennom 12 år. Ved oppstarten i 1994 hadde gruppen, med en gjennomsnittsalder på 55 år, mellom ett og seks anfall i måneden. Tolv år senere opplyste nesten en tredjedel av pasientene at de mer eller mindre var kvitt migreneplagene. Alt i alt opplyste 80 prosent at de hadde færre anfall. En klar majoritet rapporterte om redusert varighet og mindre smerte. Bare seks deltagere rapporterte om kronisk migrene, definert som migreneplager oftere enn 15 dager i måneden.

Hodepineforskeren Seymour Diamond kommenterte studien slik: «Det er påvist at folk får mindre migreneplager med alderen. Etter fylte 50 eller 55 forsvinner ofte migrenen. Men hos enkelte slipper den aldri taket.» Funnet i den svenske studien støttes også av en undersøkelse fra 2006, hvor over tusen migrenepasienter var inkludert. Størst nedgang fant man her i forekomsten av migrene med aura. I en annen studie ble det konkludert at hele 67 prosent av kvinner med migrene blir kvitt plagene for alltid etter overgangsalderen.

Den vanligste formen for hodepine kalles spenningshodepine. Smertene sammenlignes ofte med å ha et stramt bånd rundt hodet og pannen. Tre av fire hodepinetilfeller anslås å tilhøre denne gruppen. Kvinner rammes tre ganger så ofte som menn. En gjennomgang av fem befolkningsstudier har konkludert at gjennomsnittlig 46 prosent opplever slik hodepine. Barn rammes ofte, men størst utbredelse fant man for begge kjønn blant personer i 40-årene. Et nyere svensk anslag konkluderte at spenningshodepine er mest vanlig blant kvinner mellom 20 og 40 år.

Lenge har man regnet stress, søvnmangel, dårlig inneklima, hormonelle variasjoner, uregelmessige måltider og bruk av TV/PC som mulige forklaringer på spenningshodepine. Mange ble derfor overrasket da en studie i 2013 viste sterk sammenheng mellom hodepine og bruk av tyggegummi. Mer enn to tredjedeler av deltagerne ble helt symptomfrie ved å slutte med tyggegummi. Det styrker antagelsen om sammenheng at symptomene vendte umiddelbart tilbake da de gjenopptok bruken.

Det kan altså være flere årsaker til at mennesker over 50 plages mindre av ulike typer hodepine enn yngre. De opplever, som jeg vil komme tilbake til senere i boken, mindre stress, søvnmangel og hormonelle variasjoner. Ofte lever de et mer regelmessig liv enn unge mennesker. I tillegg er de sjelden storbrukere av tyggegummi. Kroniske hodesmerter forekommer såpass sjelden blant eldre at ekspertene anbefaler folk å oppsøke lege hvis de opplever det. Årsaken er at det – med større sannsynlighet enn blant unge – kan avspeile en underliggende sykdom.

Også den selvforskyldte hodepinen man gjerne omtaler som bakrus eller tømmermenn, avtar med alderen. Det var konklusjonen i en studie ved Syddansk Universitet. 52 000 mennesker i ulik alder ble spurt om sine alkoholvaner og opplevelse av hodepine. Resultatet viste at unge menn mellom 18 og 29 år hadde 11 ganger større sannsynlighet for å få tømmermenn enn menn over 60. Man så det samme mønsteret blant kvinner. Unge kvinner opplever ubehagelig hodepine etter alkoholinntak åtte ganger oftere enn eldre. Forskerne antar at den store forskjellen dels kan ha sin forklaring i at eldre personer husker å drikke mer vann, og dels i at de oftere velger lyse drikker, som gjerne gir mindre hodepine.

Jeg har i likhet med mange andre menn sluppet billig når det gjelder hodepine og migreneplager opp gjennom livet. De fleste tilfellene har i mitt liv vært å regne som selvforskyldte. Nå har jeg ikke hatt vondt i hodet på mange år. Da tenker jeg ikke bare på den delen av hodet hvor tankegang utspiller seg.