Anne Marie Meyer

18

Julie

Vennskap på prøve

Hvordan kan jeg begynne noe nytt med hele gårsdagen inni meg?

LEONARD COHEN

Personregister:

Julie Aronsen

Lilly, Julies datter

Sunniva Svendsen, Julie og Hilmars datter

Hilmar Svendsen, Julies fraskilte ektemann

Svanhild Schmidt, Julies mor, eier Fru Aronsens Hotel & Pensionat

Günther Schmidt, tysk forretningsmann, gift med Svanhild

Marie Anker, Svanhilds søster, Julies biologiske mor

Normann Anker, Maries ektemann

Mathilda Elvestad, Julies venninne

Ragnar Elvestad, fabrikkarbeider, gift med Mathilda

Rolf Elvestad, Mathilda og Ragnars sønn

Ole Alfred Danielsen (Olle), Mathildas lillebror

Rakel Goldman, Lillys barnepike

Andrew Blake, far til Lilly

Elisabeth Norton Blake, gift med Andrew

Ernie (William), gutten som drev i land i Scalloway

George, fisker og venn av Andrew og Elisabeth

Mary, Ernies mor, gift med George

Ingrid Berg Hansen, sykepleierske, har datteren Hedvig med Hilmar

Lauritz Berg Hansen, gift med Ingrid

Pernille Lien Nordsæth, piken som ble plassert på barnehjem da moren, Rut, døde

Nikolai Nordsæth, Pernilles far

Slik sluttet forrige bok:

Han stanset da han fikk øye på den staselige bygården. Blikket hans flyttet seg opp til vinduene i andre etasje. Et øyeblikk ble han overveldet av alle minnene som flimret forbi på netthinnen.

De første årene etter at de giftet seg, hadde vært gode år. Så hadde alt raknet. Det var så mye som skilte dem, og han hadde ikke forstått hvor ulykkelig Julie var før det var for sent. Da hadde følelsene hun måtte ha hatt for ham, kjølnet og blitt til skuffelse og sinne. Hun hadde aldri elsket ham, han visste det. Han hadde skjøvet henne fra seg og begravd seg i selvmedlidenhet da minnene fra krigsårene plaget ham som verst. Kanskje hadde alt vært annerledes om han hadde tatt imot hjelpen hun hadde tilbudt ham.

Han ristet tankene av seg. Det nyttet ikke å tenke på det nå. Nå ville ha be om tilgivelse og gi henne den friheten hun fortjente. Deretter ville han forlate Oslo for godt.

Han skrådde over gaten, gikk langsomt, men bestemt opp trappen og stanset utenfor den brune mahognidøren. Løftet dørhammeren og slo den med lette slag mot døren.