Jan Jakob Tønseth

Andre morgener

Dikt

Etterord ved Lars Saabye Christensen

Jan Jakob Tønseth

Andre morgener

Dikt

Etterord ved Lars Saabye Christensen

KUR

Jeg er på onkologiske avdeling. Helse Øst.

På poliklinisk post. Og her serveres ikke vin.

Men derimot doksuribin. Med vann. (Intravenøst).

Jeg mener cellegift. Jeg mener doksoribicin.

Jeg ligger ikke under mer for kjødets lyst.

Den tok den antihormonelle kuren knekken på.

Men sjelen, sjelen, den er stadig klar til dyst.

Den bruser, elsker, dikter, lar meg ingen hvile få.

Jeg fortsatt finnes til i min bedrøvelige kropp.

Et jeg jeg er, en sjel som fortsatt holder motet oppe.

Den holder motet oppe bare den får vin å drikke.

Begynt å dø det har jeg altså ennå ikke.

Jeg klamrer meg til kroppen som en misteltein

som blomstrer, grønnes, lever på en vissen grein.