Øystein Antonsen

Lykke og løgn

Copyright © Vigmostad & Bjørke AS 2019

All rights reserved

Omslagsdesign og illustrasjon: Ken Jeremiassen/Aurora Borealis Multimedia AS

Elektronisk utgave (første versjon), 2019

Elektronisk tilrettelegging: Type-it AS

ISBN 978-82-334-1568-6

Det må ikke kopieres fra denne bok i strid med åndsverkloven

eller avtaler om kopiering inngått med KOPINOR. Kopiering i

strid med norsk lov eller avtale kan medføre erstatningsansvar

og inndragning, og kan straffes med bøter eller fengsel.

PERSONGALLERI:

Louise Evensen

Olsen-dynastiet

Isak Olsen, skipsreder, død

Marie Olsen, skipsrederfrue

Barn:

Clemet Olsen, Isaks sønn fra første ekteskap

Severine Olsen, datter

Salve Andersen, gift med Severine

Inger Frost, datter

Victor Frost, Ingers ektemann

Georg Olsen, yngste sønn

Nikoline Eng, Salve og Severines datter

Borgfrid, husholderske

Lydersen-dynastiet

Frank Lydersen, skipsreder

Ellinor Magnussen, datter

Søren Lydersen, sønn

Andre:

Hjalmar Evensen, kjøpmann

Hilda Evensen, Hjalmars datter

Christen Evensen, Louises ektemann

Knud Magnussen, Ellinors ektemann

Tom Magnussen, Ellinor og Knuds sønn

Otto Terjesen, Ellinors halvbror

SLIK SLUTTET FORRIGE BOK:

De gikk videre. Det tok tid å gå med truger, men heldigvis var det effektivt, og de sank ikke så langt ned i snøen. – Her er det, sa Inger og pekte. De hadde kommet fremtil stedet hvor hun hadde sett de pene grantrærne, og tok av fra hovedveien og fortsatte inn i skogen.

Etter et lite stykke stanset Inger og gispet etter pusten.

Victor var der med det samme. – Hva er det?

– Jeg har vondt i magen, svarte hun og krøket seg sammen. – Nå skjer det igjen! Auu…

– Kanskje vi skal gå tilbake?

Inger svarte ikke med det samme. De hadde bare vært borte en liten halvtime eller så, og da de gikk, hadde hun følt seg i fin form. Hun bet tennene sammen. Noe var på gang, det kjente hun så fort hun rørte på seg. Kunne det være at fødselen hadde begynt?

– In-Inger… Det var Victor. Stemmen hans var så annerledes. Han hørtes redd ut.

– Hva er det? spurte hun.

– Se, sa han og pekte.

Inger så ned i bakken. Det var blod i snøen.