Livets mysterium - Om intelligente årsaker i naturen

Norsk copyright: © 2014 Proklamedia

Illustrasjoner: Vivian Zahl Olsen

Sats og omslag: Kristian Kapelrud

Forsidefoto: iStockphoto.com, MariusFM77

ISBN 978-82-7199-380-1

Proklamedia

Grimerudvn. 77, 2312 Ottestad

Tlf: 62 57 43 43

E-post: post@proklamedia.no

www.proklamedia.no

Illustrasjoner av Vivian Zahl Olsen

Til Bjørg Venke med stor takk for all støtte, oppmuntring og forståelse under arbeidet med denne boken – for selv om jeg var til stede, var jeg av og til likevel fraværende, for hodet og tankene var fylt med DNA, for å bruke dine ord.

Innhold

Anbefalinger

Forord – Hva er vitenskap?

1. Hvor kommer alt fra?

2. Altets opprinnelse

3. Universets fininnstilling

4. Livets opprinnelse og utvikling

5. Resymé av litteratur om Intelligent Design

6. Biologisk informasjon – bioinformatikk

7. Intelligent Design

8. Ulike verdenssyn

9. Innvendinger og motstand

10. Teistisk evolusjon

11. Hva er orfan-gener?

12. Svakheter ved naturalistisk evolusjonsteori

13. Løsningen på dilemmaet tro og vitenskap

14. Menneskets avstamming

Konklusjon

Epilog

Den store selvmotsigelsen

Anbefalt litteratur

Litteraturreferanser

Alfabetisk sidereferanse

Fremmedord

Anbefalinger

I mer enn 2000 år har de fleste av vitenskapens tenkere – fra Platon til Newton – hevdet at den materielle verden er en manifestasjon av design fra en skapende intelligens eller Gud. Men fra rundt 150 år siden begynte mange vitenskapsmenn å ta avstand fra denne ideen. Darwins evolusjonsteori beskriver biologien som et selvorganiserende system basert på naturlig utvalg og som ikke trenger ekstra hjelp fra en styrende intelligens fra oven. Men denne situasjonen har begynt å endre seg. I de siste ti-årene har det skjedd en rivende utvikling innen biovitenskapene, og nå er det et betydelig antall velkvalifiserte naturvitere som hevder at Darwins teori er utilstrekkelig, og at elementer fra den den klassiske tenkning vil få sin renessanse. Den nye teorien går gjerne under navnet Intelligent Design, og beskriver liv som et finstemt nanomaskineri drevet av DNAs programvare – det vil si informasjon. Universet og livet er altså vaskeekte design med mange paralleller til IT-verdenen.

I Norge har Intelligent Design ikke rukket eller maktet å framstå som et troverdig alternativ til darwinismen. Denne boken ønsker å bidra til å endre dette bildet. Tidligere har professor Kjell Tveter skrevet bestselgeren Livet – Skapelse eller tilfeldighet? Den nye boken har blitt en spennende oppfølger. Internasjonalt produseres det nå så mye litteratur om Intelligent Design, at det er en stor jobb å holde seg oppdatert. Forfatteren av denne boken har brukt tiden til å følge med på den internasjonale arena, og gir oss her et sammendrag på norsk. Jeg tror mange vil sette stor pris på dette. De som vil fordype seg i spesialområder vil finne referanser i litteraturlisten.

Den pågående debatten om Intelligent Design er en av de mest spennende grunnlagsdebatter vi har i vitenskapen. At den er krydret med mye ideologi gjør den bare ekstra intens og krevende. Den foreliggende boken anbefales som engasjerende og aktiverende tankeføde.

Prof. dr. scient. Steinar Thorvaldsen

Origo Norge og Universitetet i Tromsø

Det har vært spennende og en stor glede for meg å bli kjent med dr. med. Kjell Tveter. Dette fordi Tveter er en mann som våger å utfordre den ateistiske utviklingslæren som i mange tiår har blitt fremstilt som en vitenskapelig bevist teori i hele vårt utdanningssystem. Jeg hadde stor glede av å lese hans bok Livet – Skapelse eller tilfeldighet? som på en lettfattlig måte gir innføring i skaperverkets mangfoldighet og kompleksitet. Boken egner seg svært godt som en innføring i de spørsmål som naturlig reiser seg i møtet med både mikro-og makrokosmos, og er blant annet godt egnet til ulike studiegrupper som arbeider med disse temaene. Utgangspunktet for slike samtaler er at den etablerte evolusjonslæren ikke gir svar på de mest grunnleggende klassiske spørsmål om hvordan skaperverket har blitt til. Derfor gir dr. Tveter oss en innføring i blant annet oppbyggingen av DNA som er en viktig komponent i arvematerialet til alle levende organismer. Tveter viser oss hvordan dette DNA-språket har all nødvendig informasjon som cellene trenger for å fungere. Videre også om hvordan livet som er bygget opp av aminosyrer er helt avhengig av en lang rekke forutsetninger som gjør det umulig at dette kan ha oppstått helt tilfeldig, men må ha en intelligent kilde.

Nå har dr. Tveter skrevet en oppfølger av boken Livet – skapelse eller tilfeldighet? Denne nye boken gir en enda mer grundig innføring i de mange komplekse problemstillinger som fører til at vi sier: Skaperverket kan ikke være noen tilfeldighet! Det må være en superintelligens som står bak det hele, eller det som mange omtaler som «Intelligent Design».

I denne boken reises det innvendinger mot den filosofiske naturalismen som utelukker en metafysisk virkelighet og tanken om at det er en superintelligens bak alt vi omgir oss med i det fysiske. Dermed har denne ateistiske innfallsvinkelen på å forklare skaperverket definert bort tanken om en skaper eller Gud. Allerede i første kapitel i denne boken får vi en innføring i hvordan de kompliserte prosesser i en celle har en innebygget informasjon som både er styrt og kontrollert. Tveter mener at denne biologiske informatikk av meget kompleks karakter i cellene, viser at det som skjer inni dette molekylære maskineriet forutsetter intelligent design. Dermed står vi overfor en konflikt med den ateistiske materialismen som forenklet sagt hevder at masse + tid + tilfeldighet har gjennom millioner av år ført fram til mennesket, uten noen form for plan, mening, men gjennom tilfeldige mutasjoner.

Vi får i kapittel 2 en innføring i kalkulasjoner med tanke på hva som er sannsynlig og ikke sannsynlig, og som er meget viktig og tankevekkende informasjon. Det er interessant at Tveter tar utganspunkt i noe som det synes å være generell enighet om, nemlig at vårt univers ble til for ca. 14 milliarder år siden ved et gigantisk smell, som oftes blir omtalt som «The Big Bang». Det faktum at universet har en begynnnelse gjør det naturlig å hevde at alt som har en begynnelse, også har en årsak. Det logiske bevis som følger av at universet har en begynnelse er dermed at universet har en årsak. Tveter viser her til Kalam kosmologiske Gudsbevis og viser også til kausalitetsloven som nettopp sier at alt som har en begynnelse, må ha en årsak. Noe annet ville være å benekte rasjonalitet, og som viser at universet må ha blitt til av en intelligens eller kraft som er utenfor tid, rom og materie.

Med dette utgangspunktet om at universet har blitt til ved en årsak, drøfter Tveter om en slik årsak kan være intelligent eller ikke-intelligent, personlig eller upersonlig. Denne problemstillingen er et godt utgangspunkt for å gå dypere inn i spørsmålet om at både mikro-og makrokosmos, i sin store kompleksitet, kan i det hele forklares gjennom en ikke-intelligent årsak. Tveter sier rett ut at det er bare en intelligens som kan utføre alle de valg som Big Bang fører med seg. Dermed blir vi i denne boken invitert inn i en meget interessant og omfattende innføring i argumenter og motargumenter for disse spørsmålene nevnt ovenfor. Tveter går inn på Charles Darwins teori om artenes opprinnelse med sin påpekning av tilfeldig variasjon og naturlig utvalg, og evolusjonsteorien eller neo-darwinismen som hevder at arter kan utvikle seg til andre arter gjennom mutasjoner. Dermed mener den moderne evolusjonslære at alle skapninger er i slekt med hverandre og har samme stamfar, og at slike mutasjoner er årsak til den variasjon som Darwin la vekt på. Nettopp det faktum at evolusjonsteorien ble av naturalister brukt til å gjøre biologien ateistisk, gjorde at det ikke lenger var nødvendig med å regne med noen Gud eller personlig skaperkraft. Tveter utfordrer altså denne filosofiske materialismen med ny kunnskap fra 1953, som gjorde det mulig å forstå DNA sin struktur, og går inn på en lang rekke konsekvenser av disse nye oppdagelsene.

Jeg anbefaler deg som leser til å ta deg tid til å arbeide deg gjennom de mange interessante og viktige problemstillinger som dr. Tveter presenterer i denne nesten 300 siders spennende boken. Uansett ditt syn på evolusjonsteorien eller intelligent design, vil du i denne boken bli utfordret til å tenke gjennom spenningsfeltet mellom to reaksjonsligninger, nemlig den ateistiske masse + tid + tilfeldighet, eller at Gud må stå bak skaperverket og mennesket. Argumentasjonsrekken som gir forklaring på hvorfor ny DNA-forskning, med innføring i proteinsyntesen og kompleksiteten i aminosyrene, samt motargumenter for den såkalte «RNA-verdenen», er meget interessant lesning og egner seg godt for både studenter og fagfolk som vil oppdatere seg på blant annet de mange opponenter mot Darwins lære. Den debatt som jeg tror vil må komme pga naturalismens «skråsikkerhet» til biokybernetiske prosesser, kan komme til å endre mange menneskers tankegang når det gjelder molekylærbiologiens historie. Jeg synes dr. Tveter skal ha honnør for å reise spørsmål som problematiserer naturvitenskapens forsøk på å forklare skaperverket og livets mirakel som noe som er «opplest og vedtatt», som en vitenskapelig verifisert tese, der Gud ikke får være en mulig forklaringsårsak. Våre studenter trenger en fordumsfri debatt om disse spørsmålene, og jeg synes kapitlene mot slutten av denne boken om de ulike verdenssyn og innvendinger og motstand mot Intelligent Design gir et godt grunnlag for en slik debatt. Det samme gjelder kapitlene om teistisk evolusjon og de svakheter som tydeligvis finnes ved den darwinistiske og naturalistiske evolusjonsteori. I sluttkapitlet kommer dr. Tveter med mulige løsninger på dilemmaet tro og vitenskap, der løsningen ligger i å regne med en formålsrettet utvikling av livet. Dr. Tveter viser til Thomas Nagel som sier: «Naturen og livet er karakterisert av en innebygget orden og hensiktsmessighet – teleologi – som død materie, grunnstoffer og fysiske og kjemiske forhold ikke kan forklare». Den agressive retorikk fra ny-ateister som Dawkins, som setter likhetstegn mellom evolusjonslæren og ikke-styrt darwinisme, er ifølge Dr. Tveter preget av en metafysisk innstilling til naturalismen som ikke bygger på empiriske data. Dermed mener dr. Tveter at naturvitenskapen må frigjøre seg fra ateistisk naturalisme og heller bygger på vitenskapelig evidens og ikke forutinntatte meninger som ikke er bevist. I det minste bør intelligent design tankegangen få være et alternativ som blir tatt på alvor i de ulike sammenhenger som har med utdanning og vitenskap å gjøre. Jeg anbefaler deg å lese denne boken med et åpent sinn – det er faktisk en bok som jeg tror vil skape mye debatt og kanskje støy, men som aktualiserer spørsmål som svært mange mennesker er opptatt av og ønsker å få svar på. Dr. Tveter har gitt en godt bidrag til å videreføre denne debatten både i hjemmet, på skole og høyskoler, i kirkelige kretser og ulike samfunnsarenaer.

Asbjørn Simonnes

Ph.d. Dosent ved Høgskolen i Volda

– Forord –

Hva er vitenskap?

Hva er den vitenskapelige metode?

Det er viktige spørsmål siden vitenskap – direkte eller indirekte – utgjør så stor del av livet til hver enkelt av oss. Med den vitenskapelige metode forstår man en metode for å observere og gjøre undersøkelser av et definert problem slik at man kan konstruere en hypotese som man kan teste holdbarheten av ved eksperimenter. Resultatene av disse eksperimentene vil vise om hypotesen er riktig eller feilaktig, slik at en konklusjon kan trekkes. Er konklusjonen riktig, vil alle senere identiske forsøk gi samme reultat, som en bekreftelse på at hypotesen er sann. Det er slik det fungerer til vanlig.

Men finnes det tilfeller da denne metode ikke kan anvendes? Finnes det tilfeller der hvor det ikke er mulig å gjøre kontrollundersøkelser? Enkelthendelser representerer slike unntak hvor det ikke er mulig å få utført kontrollstudier. Universets opprinnelse og livets opprinnelse utgjør enkelthendelser. Hvilke metoder skal vi anvende når det gjelder studier av forhold som kun har skjedd en enkelt gang? Her møter vi på store meningsforskjeller. Disse meningsforskjeller beror på om man er teist eller ateist. Da ser vi at det livssyn man har, vil ha innflytelse på den tolkning man gir. Livssynet bestemmer faktisk hva man presenterer som vitenskap. Det er det viktig å være klar over. Den mest anerkjente vitenskapelige tilnærming i en slik situasjon heter «Den beste forklaring» – «The best explanation». Det hadde gjort det hele lettere om det fantes en egen vitenskap for forhold knyttet til opprinnelsen – «Origin Science». Men vi skjønner at det vil være bortimot umulig å få til det fordi menneskenaturen nå en gang er slik den er.

Veien videre herfra velger noen å basere på filosofi – enten en naturalistisk filosofi eller en teistisk filosofi.

Personlig velger jeg å starte med harde fakta – hva vi faktisk kan slutte av de funn og resultater omtrent alle er enige om. Men uansett, når alt kommer til alt, dreier det seg om valg vi gjør, og disse valg er sterkt preget av det livssyn vi alle fører med oss når vi skal tolke de foreliggende resultater. Vi har alle forutinntatte meninger og holdninger – det gjelder også dem som benekter det.

Hva er det jeg da finner?

For det første finner jeg det svært sannsynlig at universet er blitt til ved en skaperakt, og svært usannsynlig at det har blitt til av seg selv.

For det andre finner jeg det svært sannsynlig at livet er blitt til ved en skaperakt, og svært usannsynlig at det har blitt til av seg selv.

Disse to forhold danner basis for min livstro – sammen med egne subjektive opplevelser som jeg tolker som bekreftelse på min tro.

Jeg har tidligere utgitt en bok om skapelse med tittel «Livet – skapelse eller tilfeldighet?» Den ble forsøkt skrevet i et lettfattelig språk og med illustrerende figurer som skulle gjøre den tilgjengelig for de fleste. Denne boken er noe mer omfattende, men ikke vanskeligere enn at den skulle kunne leses av alle som er interessert i dette teamaet. Den er skrevet for alle som føler at moderne vitenskap truer med å ødelegge gudstroen. Den vil gi en god oversikt for alle som er interessert i få presentert et alternativ til evolusjonslæren. Overbeviste ateister vil ikke ha glede av boken, men agnostikere og mennesker med en ærlig søken vil kunne oppdage forhold som får betydning for dem. I skriveprosessen, ble det mer og mer klart for meg at hovedmålgruppen for boken er dem som utgjør norsk kristenhet. Den er skrevet for alle dem som har undervisningsoppgaver fra universitets- og høyskolenivå til dem som arbeider innen ulike sektorer og ulike alderstrinn i norsk kristenhet. Elever ved ulike skoler vil kunne ha nytte av kjennskap til bokens budskap. Jeg ville sette pris på om norske teologer vil studere boken. Elever som studerer kristendom, er en klar målgruppe. Jeg ønsker selvfølgelig å nå så mange som mulig uansett bakgrunn og livssyn.

Denne boken gir uttrykk for skepsis til rådende konsensus om at evolusjonslæren gir det eneste riktige bidet av livet. Den er ikke alene om det – selv om det i Norge foreløpig er få slike bøker.

Temaet boken tar opp, er ganske omdiskutert. For mange er spørsmål knyttet til selve opprinnelsen meget emosjonelle. Jeg har forsøkt så godt det lar seg gjøre å beskrive forhold uten å karikere eller stigmatisere. Argumentasjonen i boken er basert på vitenskapelige resultater. Det er ingen uenighet om hva naturen viser oss. Derimot er det uenighet når det gjelder å tolke funnene. Da vil det være helt avgjørøende om det livssynet man har, er teistisk eller ateistisk.

Den rådende eliten i flere land er sterk motstander av Intelligent Design. I Skottland har «The Scottish Secular Society» nylig fremmet forslag om at undervisning i Intelligent Design må forbys med lov. I USA er det – som vist i denne boken – sterke krefter som gjør sitt ytterste for å motarbeide Intelligent Design. Jeg kan ikke la være å undres. Hva er det som gjør at en teori kan være så farlig at den må forbys? Intelligent Design gjør ikke mennesker til dårligere samfunnsborgere. Man blir ikke farlig for andre om man tror at fullkommenheten i vårt kosmos peker på en intelligent designer. Nobelprisvinneren og fysikeren Max Planck – oppfinneren av kvanteteorien – sier det slik: «Både religion og naturvitenskap forutsetter gudstro. For troende er Gud selve begynnelsen, og for fysikere er han ved enden av alle betraktninger. For den troende er han selve det grunnleggende, for fysikeren kronen på et hvert verdenssyn.» Det er mange fremtredende vitenskapsmenn, inkludert nobelprisvinnere, som har hatt en slik personlig og sterk gudstro. De har ikke funnet noe motsetningsforhold mellom tro og vitenskap. Men siden den rådende vitenskapelige elite i den vestlige verden, inkludert Norge, i dag definerer vitenskapen som ateistisk, vil det uunngåelig være en konflikt. Denne konflikten blir neppe noe mindre ved at vi nå kan regne med at suksessiv nydannelse av biologisk informasjon i form av spesielle gener fremstår som en reell mulighet for livets utvikling – da denne informasjon krever en intelligent kilde som ateismen fornekter eksistensen av, og derfor vil bekjempe. Siden det ser ut til at ateismen går seirende ut av denne debatten, bedømt kvantitativt ut fra antall og innflytelse, er det viktig at argumentene for teisme – en Gud – presenteres på en overbevisende måte. Denne bok er et forsøk på det.

Lykke til med lesingen og fordypelsen i stoffet!

– 1 –

Hvor kommer alt fra?

«A little science estranges a man from God; a little more brings him back.»

(Litt vitenskap bringer mennesket bort fra Gud, litt mer vitenskap bringer ham tilbake.)

Francis Bacon

Alle mennesker har et livssyn. Alle tror vi på noe. Det har vi behov for. De som ikke har en religiøs tro, tror på sin ateisme, sin agnostisisme, sin naturalisme, sine fritidsinteresser. Vi går ut fra at noe er mer riktig enn noe annet, noe mer verdifullt. Alt er ikke likeverdig. Mennesket har følgelig en innebygget forståelse av hva som er rett og hva som er galt. Vår tro kan få oss til å leve på en bestemt måte, den blir forpliktende. For andre blir troen mer filosofisk. Den påvirker ens tankesett uten at den nødvendigvis har betydning for måten å leve på. De fleste av oss gjør oss også opp en mening om de basale og eksistensielle spørsmål i livet:

Hvor kommer alt fra?

Hvor kommer vi fra?

Hvem er vi?

Hvorfor er vi her?

Hvordan skal vi leve?

Er det noe liv etter døden?

Disse spørsmålene dreier seg om vår opprinnelse, vår identitet, livets formål og mening, etikk og moral, og vår endelige skjebne. Ingen mennesker kan unngå slike grunnleggende spørsmål.

I mesteparten av Europas historie har våre svar på disse spørsmål vært påvirket av den kristne tro. I dag opplever vi at denne troen bekjempes fra mange kanter. Det er viktig å være klar over at vitenskapen ikke har noen muligheter eller midler til å besvare slike eksistensielle problemstillinger. Naturvitenskapen kan derfor ikke gi svar når det gjelder mening og verdi – uansett hvor ofte vi forsøkes indoktrinert i den motsatte oppfatning. Naturvitenskapen kan derfor ikke fortelle oss noe om Gud eller hans vesen. Evolusjonsbiologen Stephen Jay Gould sa at det lå utenfor naturvitenskapens domene1. Den politiske venstreside har ateisme som en underliggende erkjennelse og agenda. Det har kommet tydelig fram i land hvor kommunisme og sosialisme har hatt all makt. Men også i vårt land har de sosialistiske partier en klar målsetning om å redusere kristendommens innflytelse i samfunnet. Det har blitt meget tydelig under den regjering som styrte fram til høsten 2013. Vi har endog opplevd en statsråd si at «kristendom er et gufs fra fortiden.» En annen statsråd ville forby bordbønn i barnehager. Det er nok enestående i parlamentarisk sammenheng. Human Etisk Forbund (HEF) ble stiftet i 1956 av førsteamanuensis Kristian Horn som var botaniker og cytolog. Forbundet var fra starten av et darwinistisk prosjekt. Til å begynne med var det en forening som kjempet for ateistisk humanisme. I dag kan HEF lett oppfattes som mer militant, og det synes like viktig om ikke viktigere, å kjempe mot kristendommen som det er å kjempe for humanismen. Særlig ved kirkens høytider som julefeiring er humanetikerne ute for å stoppe skolegudstjenester og annen kristen aktivitet.

Dessuten preges vår tid av en generell likegyldighet overfor kristendom og personlig tro. Samtidig ser vi at nyreligiøsitet stadig griper mer og mer om seg – som et uttrykk for at det er en søken etter «noe mer» – men det skal altså være annerledes. Man søker etter gud inne i seg, i stedet for en guddom utenfor en selv.

En av de viktige – muligens viktigste – årsakene til at kristendommen stadig står svakere i Norge, er at man allerede som elev i skolen begynner å bli innprentet med at det ikke er Gud som er skaper av livet. Evolusjonslæren har erstattet og fortrengt en Gud så fullstendig at lærere i RLE-faget kan bli møtt av elever med oppløftede armer og knyttede never som roper «evolusjonslæren, evolusjonslæren», når de kommer for å ha undervisning. Biologibøker har nok ofte også det klare formål å overbevise elevene om at livet startet i en ursuppe, og at den videre utvikling av livet har foregått spontant og uten plan og mening2.

Kristenheten i Norge er også under sterk innflytelse av darwinismen. Teistisk evolusjon har lenge vært undervist på Menighetsfakultetet. Evolusjonslæren er en viktig, om ikke den viktigste, årsak til at unge mennesker mister sin gudstro3. Den er nok årsaken til at millioner av unge og eldre har forlatt kristendommen. I denne forbindelse er det viktig at man skjelner mellom Darwinisme som et dogme, en ideologi, et livssyn – og darwinisme som en teori som forsøker å forklare livets utvikling. Når det ikke skjelnes mellom disse to forholdene, blir det lett misforståelser og sterke emosjoner. Det er enda viktigere i dag siden de såkalte nyateistene som Richard Dawkins, Daniel Dennett, Sam Harris og Christopher Hitchens betrakter darwinismen som en vitenskapelig begrunnelse for deres ateisme. Da blir darwinisme ikke lenger bare en vitenskapelig teori, men også et middel til å bekjempe en religiøs tro og overbevisning.

Paradigme er en betegnelse på de felles aksepterte, men uskrevne spilleregler som gjelder innen en bestemt vitenskapelig praksis eller kontekst. I vår del av verden heter det rådende paradigme filosofisk naturalisme. Det er dette syn som preger kulturliv, presse, TV, politikk og makteliten i de vestlige land, inkludert Norge. Siden et paradigme består av godtatte regler, kan det koste dyrt å gå mot det vedtatte paradigme. De som gjør det, behøver man ikke møte med faglige argumenter. Siden «alle» vet at det rådende paradigme er allment vedtatt, og dermed sant og riktig, er det enkleste kun å ignorere den som tillater seg å mene noe annet. Og man gjør neppe noe uriktig om man mener slike dissidenter har alvorlige feil og mangler, eventuelt også i sin personlighet, og offentlig gir uttrykk for det. Det er heller ikke nødvendig å fremskaffe bevis eller sannsynligheter for riktigheten av det som inngår i et paradigme i følge vitenskapsmannen Thomas Kuhn4 som innførte begrepet paradigme. Han sier at et paradigme også kan inneholde uriktige påstander. Et paradigme godtar man bare.

Hva er så filosofisk naturalisme? Naturalismen går ut fra at vår virkelighet utelukkende består av det som kan registreres rent fysisk. Naturen som omgir oss, med alle grunnstoffer, naturkrefter, energi, naturlover kan forklare alle sider av vår virkelighet. Det som ikke kan registreres, det som ikke er fysisk erkjennbart, fornekter man5. En metafysisk virkelighet og en transcendental dimensjon i tilværelsen utelukkes. Filosofisk naturalisme fornekter derfor eksistensen av Gud. Som et eksempel på de praktiske konsekvenser en slik livsinnstilling fører til, kan vi nevne paleontologi som er vitenskapen om fossiler. Ateistiske paleontologer vil tolke alle fossilfunn ut fra antakelsen at den ateistiske evolusjonslære og filosofisk naturalisme er sanne. Valg av livssyn fører dermed automatisk til store konsekvenser. Andre betegnelser for filosofisk naturalisme er filosofisk materialisme, vitenskapelig naturalisme og ontologisk materialisme. Naturalister doserer at det kun er naturvitenskapen som kan gi oss sanne opplysninger om vår virkelighet. Men – og det er særdeles viktig – denne vitenskapen har definert bort Gud på forhånd. Så når denne vitenskapen anfører at det ikke finnes noen Gud eller skaper, kommer den med et trosutsagn, og ikke et vitenskapelig basert faktum. Ateistisk naturalisme er derfor et livssyn man velger.

På Darwins tid hadde man ingen detaljert kjennskap til hvordan en celle er bygd opp. Cellen er den basale enhet som alle organismer – slik som menneskekroppen – består av. I løpet av de siste tiårene har vår viten om og vår forståelse av de prosesser som foregår i cellen, økt dramatisk. Vi kjenner nå i detalj alle de viktige prosesser som utgjør selve livet. Denne økte innsikt i cellens fysiologi har demonstrert et under av høyteknologi på nanonivå – (1 nanometer en milliondel av en millimeter).

Cellen er som en by

Cellen er som en by med aktiviteter på alle plan. Her er det produksjonslokaler hvor kompliserte motorer syntetiseres av avanserte maskiner6. Roterende motorer produserer den energi livet er avhengig av. Det er aktivitet hele tiden. I cellen er det «arbeidsfolk» på noen få nanometer som går på to bein og utfører viktige oppdrag for cellens stoffskifte. De bærer blant annet avfallsstoffer vekk fra cellen. Er byrden for stor, slår to og to seg sammen og forener kreftene. Alt dette skjer styrt og kontrollert. Planløse aktiviteter ville få det hele til å stoppe opp, så her er det ikke mulig at noe kan foregå på måfå.

Enhver celle i enhver organisme har en innebygget informasjon som styrer alle livets aktiviteter. Denne biologiske informasjon er blitt gjenstand for egne studier. Det har kommet et helt nytt fagfelt som vi kan kalle biologisk informatikk7. Dette har blitt et spennende forskningsområde i løpet av de siste 20 år. Dette fagområdet er med å øke vår forståelse for de basale forutsetninger for livet ved å studere biologisk informasjon og dens funksjonsmåter. En egen disiplin innen dette fagfeltet heter Intelligent Design. Intelligent Design studerer opprinnelsen til biologisk informasjon, og er spesielt opptatt av å påvise forhold i livet og naturen som best forklares som resultater av intelligent aktivitet som livets informasjon bevirker8, 9,10. Teorien Intelligent Design mener at visse trekk ved universet og ved livet forklares best ved en intelligent årsak, og ikke som følge av en ikke-styrt prosess som naturlig seleksjon. Intelligent Design er av den mening at alt det som skjer inne i hver enkelt celle, og som utgjør selve livet, forutsetter en intelligens som har designet og konstruert både det molekylære maskineriet og den informasjon som er nødvendig for livet – og for at dette nanomaskineri kan fungere. Siden Intelligent Design regner med en styrende intelligens, er den i direkte konflikt med filosofisk naturalisme og med evolusjonslæren som lærer at ingenting er styrt, men at alt skjer uten noen plan, mening eller kontroll.

I evolusjonslæren er alt overlatt til tilfeldighet og naturens luner og krefter11, 12. Til alle tider har mennesker sett en skaper i naturens storhet. De har vært overveldet av naturens design. Darwinismen forsøker å gjøre slutt på dette, og darwinister har gitt uttrykk for at det som i naturen ser ut som design, utelukkende er tilsynelatende og ikke reell design. Francis Crick som fikk nobelprisen for sine arbeider som påviste DNAs struktur, anbefalte biologer sterkt å ikke bruke uttrykket design12. I stedet skulle de bare anvende betegnelsene evolusjon og evoluert. Richard Dawkins13 anfører at det som ser ut som design i naturen ikke er design, men kun ser slik ut. Han bruker i stedet betegnelsen designoid.

Det ovenfor nevnte har ført til at jeg har sett et behov for en bok som presenterer et alternativ til evolusjonslæren. En bok som også kan brukes på læresteder. I USA er Intelligent Design på frammarsj, og stadig flere blir tilhengere av det syn Intelligent Design står for, inkludert vitenskapsmenn. Det har ført til at bevegelsen der er hardt angrepet av den ateistiske lobby og maktelite som bruker nærmest alle midler for å bekjempe Intelligent Design. Denne kampen er så intens at det må bety at ateistene virkelig er engstelige for budskapet og argumentene til Intelligent Design. Vanlige mennesker som du og jeg opplever jo regelmessig så mye vakkert og flott i naturen at vi ikke kan unngå å bli fascinert – en fascinasjon som rent intuitivt fører tankene mot en intelligent skaperkraft. Man kan spørre seg selv hvorfor det er så viktig å bekjempe Intelligent Design. Årsaken er at Intelligent Design også handler om livets opprinnelse og utvikling – de eksistensielle spørsmål – og derfor får direkte konsekvenser for vårt livssyn. Det har følgelig teologiske implikasjoner. Det er for sensitivt å komme med argumenter for at en intelligens er en forutsetning for livets opprinnelse og dets opprettholdelse. Da innfører man jo et begrep som de fleste mennesker kaller Gud. Og Gud synes det moderne postkristne menneske å ville utelukke og avskrive.

Når det gjelder universets og livets opprinnelse foreligger det bare to muligheter: Enten er universet og livet skapt av en intelligent skapende kraft som vi vanligvis kaller Gud, eller de er kommet til ved tilfeldighet. Når det ikke finnes noen Skaper – når Gud er utelukket – er det logisk nødvendig at evolusjonslæren er sann. Man har av ideologiske og emosjonelle grunner fjernet det ene av to alternativer, og sitter igjen med det livssyn at en tilfeldig hendelse skulle være årsaken til alt vi kjenner til. Det betyr at i vår del av verden er darwinismen i praksis synonymt med en ateistisk verdensanskuelse. Det er dette syn som preger alle våre universiteter og nyhetsmedia, og som kjennetegner den politiske og kulturelle makteliten. I denne boken vil vi kalle slik darwinisme for naturalistisk.