CATHRINE HEIENBERG

SELVSKRYT

Bli din egen heiagjeng!

Pantagruel

Copyright © Pantagruel, 2015

Det må ikke kopieres fra denne bok i strid med åndsverkloven eller avtale om kopiering inngått med KOPINOR, interesseorgan for rettighetshavere til åndsverk. Kopiering i strid med lov eller avtale kan medføre erstatningsansvar og inndragning, og kan straffes med bøter eller fengsel.

Alle henvendelser om rettigheter til denne bok stiles til:

Pantagruel Forlag AS

Boks 2370 Solli

0201 Oslo

Tilrettelagt for eBok av eBokNorden, as

ISBN 978-82-7900-787-6 (ePub)

ISBN 978-82-7900-770-8 (trykk)

Redaktør: Heidi Midtun Larsen

Foto cover: Tina Rekdal

Omslagsdesign: Kine Røst

www.pantagruel.no

«Good breeding, fashion, dancing, dressing, play,

Are the accomplishments we should desire;

To write, or read, or think, or to inquire,

Would cloud our beauty, and exhaust our time»

Lady Wilchinsea (1661-1720)

Innhold

FORORD

1. PERFEKSJONSJAGET

2. MIN HISTORIE

3. VILJESTYRKEMETODENS FEIL

4. HJERNEVASK

5. SKJØNNHETSINDUSTRIENS AGENDA

6. FELLEN

7. KJEDEREAKSJONEN

8. SELVSKRYT

9. SLIPP BRENNMANETEN!

10. FASADEN

11. HVA NÅ?

TAKK

FORORD

Kvinner har alltid vært underlagt et skjønnhetspress. Skjønnhetsmalen har endret seg, men vi har ikke klart å bli kvitt denne malen samfunnet tvinger kvinner inn i. Tvert imot står kroppspresset sterkt i samfunnet i dag. Overalt er vi omringet av perfeksjons- og kropps-press. Sosiale medier flyter nærmest over av perfekte frokoster, perfekte selfier, perfekte kropper og perfekte hjem. Nesten instinktivt sammenligner vi oss selv med de perfekte kroppene, og mange av oss sitter igjen med en følelse av utilstrekkelighet. Vi er ikke tynne nok, vi er ikke veltrente nok, vi har ikke hvite nok tenner – listen kunne fortsatt i det uendelige. I perfeksjonspressets verden vil du aldri kunne oppnå nettopp det, perfeksjon. Det fullkomne er nemlig en illusjon, og skulle du likevel ta opp kampen, så kan jeg love deg at du bare vil bli oppmerksom på enda flere feil og mangler. Du blir aldri fornøyd, og for mange blir det starten på et perfeksjonsjag. Med det mener jeg ikke at vi skal slutte å pynte oss eller ta vare på kroppen vår. Det å gjøre seg attraktiv for potensielle partnere, pynte oss for en spesiell anledning og drive selvpleie, er et grunnleggende instinkt vi har, og det kan både være deilig og morsomt. Men vi må være bevisste på motivasjonen bak det vi gjør. Dersom skjønnhetsbehandlingen eller slankingen ikke er selvpleiende, men går på helsen, økonomien og trivselen løs, og vi gjør det fordi vi føler at vi må, da er det på tide å ta et skritt tilbake.

Føler du noen gang at du er utilstrekkelig, du også? At du ikke er god nok som du er? At du må forandre deg; bli tynnere, få en dyrere garderobe eller løpe Holmenkollstafetten for å bli god nok? Da syns jeg du skal sette deg godt til rette i sofakroken og gå løs på denne boken. Denne boken er skrevet for deg som synes kropps- og perfeksjonspresset blir litt mye å takle iblant, enten du driver med sporadiske slankekurer av frykt for å ikke oppnå en god nok «bikinikropp», eller du har gått mer ekstremt til verks.

I dag finner jeg lykke, tilfredshet og mestringsfølelse på andre arenaer enn utseende. Bli med du også, da vel!

Cathrine

1

PERFEKSJONSJAGET

Vi jenter er ofte våre venninners heiagjeng. Vi peker på deres beste egenskaper, roser dem opp i skyene, og støtter dem når de trenger det. Vi prøver å bygge dem opp, slik at de selv forstår hvor fantastiske de er. Men hvorfor klarer vi ikke å være like snille med oss selv? Hvorfor klarer vi ikke å komplimentere oss selv når vi trenger det, og fokusere på våre egne gode egenskaper? Hvorfor ser vi våre venninners styrker, men våre egne svakheter? Hvorfor er det så vanskelig å skryte av oss selv?

Mange jenter og kvinner er sårbare for det massive kroppspresset som omgir oss, dette budskapet om at skjønnhet er ensbetydende med lykke. Mange føler at de går glipp av noe dersom de ikke passer inn i skjønnhetsmalen, og higer derfor etter å oppnå skjønnhetsidealet. Jeg kaller disse perfeksjonsjagere – mennesker som har falt for budskapet om at skjønnhet vil gjøre dem lykkelige, og som søker stadig nye «løft» gjennom slanking, trening, shopping, behandlinger, eller hva det nå enn er som er «deres greie». Perfeksjonsjag kan komme til uttrykk på mange måter, og i varierende grad. For noen er det viktig å ha nye klær hver sesong, og de føler at de mangler noe hvis de ikke får fornyet garderoben. For andre er slanking blitt en permanent del av hverdagen, enten de går på sporadiske dietter eller tenker på slanking hele tiden. Noen bruker tid og energi på å skape den perfekte fasaden på sosiale medier. For noen har det gått så langt at de har fått rabdomyolyse av overtrening eller har utviklet en spiseforstyrrelse. Felles for perfeksjonsjagere er at de tror at «det de gjør» vil bringe dem nærmere lykke, og at de ikke vil ha det bra dersom de ikke gjør «det de gjør».

Et «løft» skal heve sinnstilstanden og bringe deg nærmere lykken, og siden vi blir fortalt at lykke er ensbetydende med skjønnhet, tyr mange til slanking, shopping og skjønnhetsbehandlinger for å få løftet. Det kan virke uskyldig dersom løftet bare består i å ta solarium for å freshe opp brunfargen. Det gir meg en godfølelse, tenker du. Men dersom løftet får deg til å føle deg verre igjen etterpå, dersom du føler deg bleik og utilstrekkelig når brunfargen begynner å falme, så er det et illusorisk løft – vi gjør det fordi vi føler at vi «må», fordi vi føler at vi har det dårlig uten, men det bringer oss ikke nærmere lykke – det bryter oss ned. Noen tror at det de holder på med er en vane. «Jeg liker å holde meg i form», sier en som trener to ganger om dagen. Men en vane er for eksempel å la lyset stå på i gangen når du legger deg – en vane er lett å bryte. Perfeksjonsjag er noe man gjør fordi man tror man får det ille hvis man ikke gjør det. For noen har det blitt en rutine, og de merker ikke lenger at de blir ukonsentrerte og slappe av å gå i kaloriminus.

Perfeksjonsjagere blir ikke fornøyd med seg selv; de fortsetter å kjenne seg utilstrekkelige uansett hvor mye de trener eller kjøper, og uansett hvor hvite tennene blir – de har gått i en felle. Perfeksjonsjagere skal bare gå ned X kilo til, klare å ta X kilo til i markløft, bare kjøpe én kjole til, én lysestake til, ta én botox-behandling til, de vil så gjerne ta den brystoperasjonen – og de tror at dette bringer dem nærmere lykken. De føler at de gir avkall på noe i livet, at livet ikke blir det samme uten. Det at man får panikk ved å ikke ha det, betyr ikke at det gir ekte glede og støtte å oppnå det. Det er dette alt dreier seg om. Det er en slu felle, som vi skal gjennomskue og forstå, så vi kan bli fri fra den – for deretter å bygge oss opp igjen. Det perfeksjonsjagerne gjør i perfeksjonsjaget, avler mer av den tomme, usikre følelsen som gjør at de tror at de trenger å forbedre seg – de trenger et nytt løft, slik en rusmisbruker trenger et nytt skudd. Fellen er designet slik at perfeksjonsjagere ikke skal komme seg ut av den, kvinner skal ikke bli fornøyde. Perfeksjonsjagere skal fortsette å hige etter stadig nye løft, slik at skjønnhetsindustrien kan fortsette å tjene penger på dem. I denne boken skal vi kaste et kritisk blikk på denne industrien – vi skal gjennomskue dens agenda, og frigjøre oss fra hjernevaskingen som startet allerede da vi ble født. Vi skal se at fordelene perfeksjonsjaget lover oss er illusjoner.

Vi mennesker har en innebygget sjenanse for nakenhet. Hadde vi ikke hatt det, ville vi alle gått rundt nakne og hatt sex med hverandre når som helst, og samfunnet slik vi kjenner det, hadde opphørt. Men når sjenanse går over i avsky for egen kropp og frykt for å vise seg i bikini, og når vi kun ser feil og mangler når vi ser oss selv i speilet, så har noe gått fryktelig galt.

Det er denne frykten som er inngangsportalen til perfeksjonsjag – frykten for hva vi kan gå glipp av hvis vi ikke oppnår bikinikroppen. Frykten for latterliggjøring og utestengelse hvis vi ikke passer inn i skjønnhetsmalen. Skjønnhetsindustrien og mediene vet å spille på denne frykten – det skal vi se nærmere på senere. Det er også denne frykten som gjør det så vanskelig å slutte med perfeksjonsjaget. De som forsøker å frigjøre seg selv fra kroppspress og perfeksjonsjag med ren viljestyrke, blir ofte sittende fast i fryktens tautrekking. Det oppstår en viljekonflikt mellom ønsket om å bli fri fra kroppspress, og ønsket om å oppnå skjønnhetsmalen. På begge sider av tauet ligger frykt – frykt for alle ulempene ved perfeksjonsjaget, helsefarene, pengene og energien du kaster bort og frykt for det du tror du går glipp av hvis du ender perfeksjonsjaget, frykt for å bli sett på som mislykket og gå glipp av kjærlighet og lykke.

Kanskje synes du det er ironisk at jeg, som er moteblogger, skriver bok om kroppspress og perfeksjonsjag? Kanskje tenker noen at bloggere bidrar til perfeksjonsjaget? Men tro meg, jeg vet hva jeg snakker om, og nå når jeg har funnet en metode for å bli fri fra kroppspress og perfeksjonsjag, så vil jeg dele den!

Jeg var selv en perfeksjonsjager. Jeg pekte på mine venninners styrker, men fortalte meg selv daglig hva mine svakheter var. Jeg hadde en kronisk følelse av utilstrekkelighet, og strebet etter å passe inn i skjønnhetsmalen. Siden vi blir hjernevasket helt fra barndommen av til å tro at skjønnhet er ensbetydende med lykke, så søkte jeg «løft» som skulle fjerne den tomme utrygghetsfølelsen jeg hadde ved å bringe meg nærmere skjønnhetsidealet og dermed lykken. Det gikk på helsen og velværet løs og utløste en kjedereaksjon som fanget meg i en slu og finurlig felle, designet for å holde meg innesperret i den.

Etter å ha snakket meg selv ned i mange år, og fokusert på alt det ved meg selv som jeg følte ikke holdt mål, klarte jeg å gjennomskue illusjonene. Jeg forsto at fordelene jeg trodde jeg fikk i perfeksjonsjaget mitt, ikke eksisterte. Lykken kom aldri. Jeg begynte å snakke meg selv opp, i stedet for å la monsteret i hjernen få bryte meg ned. Jeg byttet selvmobbing med selvskryt, og ble min egen heiagjeng. Jeg klarte å frigjøre meg fra kroppspresset, og kan nå nyte tilværelsen i langt større grad. Jeg kan gå forbi reklameplakater med tynne modeller, bli overøst med reklame for skjønnhetsprodukter som lover å hjelpe meg med mine skavanker, jeg kan kjøpe en avis med overskriften «Bli klar til bikinisesongen» og bla rett forbi – uten at det gir meg en utilpass, tom utrygghetsfølelse. I denne boken vil jeg hjelpe deg å oppnå det samme! Først skal vi se på fellen vi har gått i, hvordan vi hjernevaskes, hvorfor vi blir sittende fast i fellen uten å komme oss ut av den og hvordan perfeksjonsjaget fører oss inn i en kjedereaksjon som leder oss til avgrunnen. Først når vi har gjennomskuet alt dette, vil selvskrytet ha full effekt og du kan begynne å bygge deg selv opp igjen!

Du vil se at boken ser på kroppspress fra flere vinkler, og derfor sier samme ting på ulike måter. I Ali Baba og de 40 røverne prøvde Kasim å ta seg inn i hulen og stjele hele skatten, for ikke å dele med Ali Baba, og han prøvde alle mulige trylleformler for å åpne porten til hulen. Han sa de samme ordene på alle mulige måter, men porten åpnet seg ikke. «Port, åpne deg!» Men Ali Baba kunne trylleformelen. Ordene måtte sies på riktig måte før porten til hulen kunne åpne seg, og Ali Baba kunne hente skatten. «Sesam, lukk deg opp.» Denne innsikten, som er nøkkelen til å bli fri fra kroppspress, er ikke magi, men det kan virke magisk. Derfor repeterer jeg noen av poengene i boken, slik at porten til frihet fra kroppspresset endelig kan åpne seg.

Hvis du synes enkelte poenger blir gjentatt for ofte for din smak, betyr det sannsynligvis at porten åpnet seg i ditt sinn tidlig i boken. Gratulerer! Det er noe å være glad for! Vær også barmhjertig og forståelsesfull med de andre leserne som kan ha nytte av flere gjentagelser for å oppnå den samme klarheten. Jeg har skrevet boken for at alle skal kunne bli fri fra kroppspresset.

FRYKTENS TAUTREKKING

Min metode er det motsatte av andre metoder. Den går ut på å fjerne blokkeringene i sinnet, som gjør at vi tror vi trenger slankekurer, botoxbehandlinger, selvbruningskremer m.m. Min metode krever verken dyrt utstyr, en innviklet plan eller stor viljestyrke. Alt du trenger for å bli fri fra kroppspresset, finner du i denne boken, og du behøver heller ikke å gjøre en stor innsats for å bli fri. Vi skal gjennomskue hjernevaskingen fra skjønnhetsindustrien og samfunnet. Du skal ignorere alt maset, også alle de gode grunnene til å avstå fra perfeksjonsjaget. Når du forstår hva jeg sier i denne boken, er du allerede fri! Vi skal frigjøre oss selv, og bygge oss opp igjen.

Det finnes en rekke måter å oppnå et ønsket resultat på; terapi, støttegrupper, hypnose, eksperthjelp, 12 punkts-planer, og å løfte seg selv på ulike måter. Alle har det til felles at de er basert på viljestyrke. Fra nå av kommer jeg til å omtale andre metoder som «viljestyrkemetoden.»

Problemet er at alle gode grunner til å slutte med perfeksjonsjaget faktisk gjør det vanskeligere. Jeg vet det høres ulogisk ut. Men det er faktisk sant. Det er på samme måte med mat når man slanker seg – det virker ti ganger mer appetittvekkende enn ellers. Hvis du sier til perfeksjonsjagerne at den overdrevne slankingen, botoxen og nettshoppingen ødelegger dem, tar knekken på økonomien og i verste fall kan ta livet av dem, vil det første de gjør, være å vende deg ryggen eller gå i forsvar.

Å skremme med helsefarene er faktisk noe mediene gjør for å holde på kundene sine og beholde annonsørene. Skremselstaktikk øker frykten, og gjør det dermed umulig å la være å tenke på tingene vi gjør i perfeksjonsjaget. På denne måten får skjønnhetsindustrien oss på kroken. Budskapet er at dette skader deg, men samtidig sniker det seg inn et budskap om at siden det finnes så store farer, og så mange velger å trosse farene, må det også finnes noen voldsomme fordeler.

Kjemikaliene, pengene, hysteriet, operasjonene, blekingen, inngrepene, utmattelsen, underskudd av næring, pillene … Media underholder oss med tv-serier om kvinner og menn som legger seg under kniven. Husker du tv-serien Extreme Makeover? Media viser paniske kvinner som for n´te gang legger seg under kniven, og det skrekkslagne ansiktsuttrykket deres forvandles til et forventningsfullt smil når de møter kirurgen. Det spiller ingen rolle at hun er underernært, utslitt fysisk og psykisk, stappet full av kjemiske stoffer gjennom huden og via piller – så lenge hun har sin lille venn og krykke; kniven, kirurgen og neste «lifting». Her ligger den egentlige grunnen til at perfeksjonsjaget tar av og at det for mange blir en avhengighet. Det er ikke så mye at vi nyter å drive med slankingen, tannblekingen, botoxbehandlingene, men vi får panikk hvis vi IKKE får gjort det.

Tenk tilbake på tiden da perfeksjonsjaget ditt begynte. Det var smertefullt å løpe de kilometerne etter at melkesyren sprengte i bena og du var kvalm; det var vanskelig å gå så lenge uten mat, når det var fristelser overalt og det stakk i magen av sult; den dårlige samvittigheten etter å ha brukt for mye penger på shopping gjorde fysisk vondt; det var ekkelt å stikke fingeren i halsen, tårene kom og det sved da du kastet opp, men du holdt ut smerten, og til slutt var ubehag blitt en del av dagsformen. Du ønsker å slutte med det evige perfeksjonsjaget; du vet at det er både usunt og farlig, men du tror fortsatt at drømmekroppen er billetten til lykke; du tror at perfeksjonsjaget gjør deg attraktiv og vellykket, og frykter alt som vil skje hvis du gir slipp på det.

Sannheten er at perfeksjonsjaget slett ikke letter den paniske følelsen. Det forårsaker den. Andre mennesker, la oss kalle dem ikke-perfeksjonsjagere, opplever aldri den paniske følelsen ved å stå uten designvesker, månedlige frisørtimer og 500 kalori-dietter i kombinasjon med avføringstabletter.

En annen grunn til at viljestyrkemetoden ikke fungerer, er at selv om alle perfeksjonsjagere ville hatt det bedre uten perfeksjonsjaget, så tror de at det faktisk ligger ekte støtte og glede i perfeksjonsritualene. I realiteten er dette ikke noe annet enn en fiks idé, noe jeg skal forklare nærmere. Hvis du tror på at perfeksjonsjaget gir deg ekte støtte og løft mens du holder på med det, hvorfor i all verden skulle du se annerledes på saken etter at du har sluttet?

Det kommer du ikke til å gjøre. Fraværet av solariumsbehandlingene, de overdrevne treningsøktene eller shoppingspreene vil heller gjøre trangen sterkere. På null komma niks blir perfeksjonsjaget verdens mest verdifulle ting, og din tilværelse domineres av en eneste tanke: «Jeg kunne drept for å ta en ny slankepille, injeksjon av botox, en brystforstørrelse.» Eller: «Når vil jeg slutte å føle meg elendig sammenlignet med andre?» De håper at de – ved hjelp av viljestyrke – kommer til å våkne en morgen og tenke: «Jeg har greid det!». Det skjer ikke. Så lenge du tror at du har gitt avkall på noe, så vil du være sårbar for kroppspresset hele livet.

Alle perfeksjonsjagere sliter med en konstant mental tautrekking. De tror at tautrekkingen er et av ondene ved å være perfeksjonsjager; frykten for helsefarene, de ekle ritualene, utsultingen kombinert med medisiner og inngrep som kan ta livet av dem, som gjør dem til slaver og koster dem en formue, og på den andre siden «fordelene» ved å være perfeksjonsjager; gleden og støtten. Det virker som om det aldri går opp for dem at for dem at det verken dreier seg om glede eller støtte, men om ren frykt: «Hvordan skal jeg kunne glede meg over livet, føle meg pen, nyte fester, bli likt, uten å være syltynn, uten dyre klær, uten å kunne ta en slankepille?» Ironisk nok forårsakes frykten i begge ender av tauet av perfeksjonsjaget. Ikke-perfeksjonsjagere lider ikke av følelsen av å være avhengige av tannbleking, piller eller dietter. De lider heller ikke av frykten for å bli mislikt og ekskludert fordi de ikke er tynne nok, eller har de riktige klærne. De kan slappe av. De er frie – og det skal du også bli.