KNUT HAMSUN (1859-1952), norsk forfatter. Han utga en lang rekke romaner, noveller, essays og artikler. Blant hans mest kjente verker er Sult, Victoria og Markens grøde. Hamsun fikk Nobelprisen i litteratur i 1920. Hans politiske synspunkter var svært omstridt.

Dette er en bok utgitt i serien NORGES NASJONALARV. En serie bøker som presenterer våre viktigste og mest kjente nasjonale ikoner. De enkeltstående bøkene tar for seg betydelige skikkelser innenfor kunst og litteratur, vitenskap, idrett og samfunnsliv, men også landets mange naturperler, samt sentrale historiske epoker og kulturuttrykk. Hver for seg gir bøkene en oppdatert innføring for lesere som vil gjøre seg bedre kjent med et gitt tema.

Se www.norges-nasjonalarv.no for flere titler og informasjon om serien.

Bøkene utgis på norsk og engelsk.

LARS FRODE LARSEN

KNUT HAMSUN

FONT FORLAG

Innhold

Innledning

Per skredders familie

I sin onkels hus

På egen hånd

Den amerikanske erfaringen

Gjennombruddet

På turné

Den vanskelige kjærligheten

Radikaleren

Min elskede på jorden

Tilbake på Hamarøy

Herren til Nørholm

Skrivesperre og psykoanalyse

Quislings mann

Ringen sluttet

Krig og okkupasjon

Landssviksaken

På gjengrodde stier

I tjeneste hos ordene

Appendiks

Klokken nærmer seg åtte om kvelden onsdag 7. oktober 1891. Brødrene Hals’ foredragssal i Kristiania er pakkende full av pressefolk, kunstnere og litterært interesserte som venter på at foredragsholderen, den nye, oppadgående litterære stjerne Knut Hamsun, skal entre podiet. Han skal holde foredrag om tilstanden i Norsk litteratur. Ca 700 mennesker er møtt frem. Blant publikum kan skimtes en rekke av tidens kjendiser.

Forventningene er på topp. Alle stirrer mot talerstolen. Da skjer noe som bidrar til å øke spenningsnivået ytterligere: Henrik Ibsen – nylig vendt tilbake til Norge etter 27 års utlendighet – kommer, ledsaget av sin unge venninne, pianistinnen Hildur Andersen. De tar plass på første benk ved siden av Edvard Grieg og frue, bare noen skritt fra talerstolen. Folk værer sensasjonen. Foredraget kan begynne.

Fra en lite skyggeredd forfatter ved begynnelsen av sin karriere får den verdensberømte, norske dramatiker nå høre at han mer enn noen annen – hans kolleger Bjørnson, Kielland og Lie inkludert – er for lite nyansert i sin menneskeskildring, for dårlig psykolog. De har alle «latt seg nøye med den steileste og enkleste karakterpsykologi». Ifølge Hamsun skildrer ikke Ibsen levende personer, bare representanter for «begreper og ideer». Årsaken til det er at Ibsen «er for karakteraktig selv, han føler og fornemmer formeget i hele, bestemte, typiske tall, istedetfor også i brøk».

Barndomshjemmet på Hamarøy.

Dikterens far: Peder Pedersen Hamsund (1825 - 1907).

Dikterens mor: Tora Pedersen Hamsund (1830 - 1919).

På et eget ark ved siden av foredragsmanuskriptet har Hamsun notert: «Ibsen. Reiser hjem til Kristiania og nedsetter seg som anarkist … jeg vil efter fattig evne forklare ham og håne ham … han sitter i Kristiania og spiser rødgrøt og er anarkist.»

Dersom Hamsun i oktober 1891 virkelig krydret sin omtale av Henrik Ibsen med slike provoserende formuleringer, må temperaturen i foredragssalen ha steget til kokepunktet. Overfor en journalist skal da også Ibsen etter foredraget ha kommet med følgende utbrudd: «Hadde vi levet i et sivilisert land, ville studentene knust hjernekassen på den fyren i kveld!»