Kort om 1153 Forbløffende fakta:

Visste du at det er 14% større sannsynlighet for at du dør på fødselsdagen din enn på noen annen dag? Eller at hvis du har en pizza med radius z og tykkelse a, blir volumet pi*z*z*a.

Det finnes knapt noe viktigere enn svært unyttig kunnskap, og ingen er flinkere til å samle og formidle slike kuriositeter enn Stephen Fry og teamet bak bak det populære britiske TV-programmet Quite Interesting. QI-bøkene har tatt en hel verden med storm ved å redefinere begrepet allmennkunnskap, og kaste nytt lys over spørsmål som har plaget filosofer, forskere og fulle menn på pub gjennom lange kvelder.

John Lloyd, John Mitchinson & James Harkin

QI

1153 FORBLØFFENDE FAKTA

OVERSATT FRA ENGELSK AV

Christian Rugstad

FONT FORLAG

FAKTA OM FORFATTERNE

John Lloyd CBE er skaperen av QI og mannen som klekket ut The News Quiz og To the Manor Born for radio, og Not the Nine O’Clock News, Spitting Image og Blackadder for fjernsyn. Hans yndlingsside er 16.

John Mitchinson, QIs forskningssjef, har vært både bokhandler og forlegger, og har tatt seg av så forskjellige forfattere som Haruki Murakami, The Beatles og en kvinne som strikket klær av hundehår. Hans yndlingsside er 202.

James Harkin, QIs seniorforsker, har universitetseksamener i matte og fysikk, en mørk fortid som regnskapsfører for en pubkjede og kalles «Turbo» på grunn av sin fenomenale arbeidskapasitet. Hans yndlingsside er 36.

INNLEDNING

Jeg er ingen dikter, men hvis du tenker selv

etter hvert som jeg skrider fremover,

vil kjensgjerningene danne et dikt i ditt hode.

MICHAEL FARADAY (1791–1867)

Michael Faraday var en av historiens største vitenskapsmenn, og den fremste eksperimentatoren av dem alle. Han var sønn av en landsbysmed fra en grisgrendt del av Cumbria, sluttet på skolen som fjortenåring etter å ha tilegnet seg de mest nødtørftige kunnskaper, og lærte seg alt han visste ved å lese bøkene som havnet mellom hendene hans i løpet av hans syv år lange lærlingtid hos en bokbinder i London.

Vi i QI har stor respekt for Michael Faraday, og vi er ikke de eneste. Albert Einstein hadde et portrett av ham på veggen i arbeidsværelset sitt, ved siden av Isaac Newton og James Clerk Maxwell.

I likhet med Faraday leser vi mange bøker – om alle tenkelige og utenkelige emner, og jo mer viltert vilkårlig, desto bedre.

Ingen av oss gjør krav på å besitte en tøddel av Faradays geni, men til tross for at vi alle tre har studerte ved universitetet (for henholdsvis 43, 31 og 16 år siden), regner vi oss i all hovedsak som selvlærte.

Til dette har vi de siste ti årene benyttet oss av QIs forskningsmetode, som kan uttrykkes i én setning, nemlig «å lese alt av alt (også fotnotene), men bare notere seg det man personlig finner interessant». Dette innsnevrer ikke bare i stor grad den nærmest ubegrensede mengden med tilgjengelig informasjon i universet, men har også den vidunderlige bivirkningen at vi faktisk «lærer noe nytt hver dag».

For å ta et eksempel: Da vi begynte å skrive denne innledningen for 20 minutter siden, visste ingen av oss at Michael Faraday (som på så mange andre måter) lå mer enn 150 år foran oss. For han gjorde nettopp det vi gjør nå: Han leste hver eneste bok han kom over, men skrev ned bare det han fant «ualminnelig eller tankevekkende».

Utgangspunktet for QI-forskningen er alltid dette: biter og brokker. Hver bit legges deretter inn i databasen vår, formulert så knapt og konsist som vi makter.

Ved å destillere kunnskap på denne måten, sitter man igjen med en rikholdig rest av forbløffelse og frydefull undring, hvorav en liten del herved presenteres for deg.

Mye av det vi finner, avdekker overaskende ofte det som ikke er kjent, snarere enn det som er kjent. Slik informasjon (eller mangel på den) kan man vende tilbake til igjen og igjen uten at den noensinne blir kjedelig. Den er vel verdt å ofre tid og tanke på, ofte. Da Newton ble spurt om hvordan han oppdaget den universelle gravitasjonsloven, svarte han: «Ved å tenke på den hele tiden.» Eller som en annen av våre helter, Ivan Petrovitsj Pavlov, uttrykte det: «Vær ikke en ren registrator av fakta, men prøv å trenge inn i deres opprinnelses mysterium.»

Her fremlegges altså – sammentrengt i små munnfuller blant det kjente og det tallfestede –mysteriene om det enorme og det bitte lille, om menneskelig komedie og tragedie, om varme, lys, fart, liv, kunst og tanke.

Også vi forsøker å tenke selv, slik Faraday oppmuntret studentene sine til. Men enda mer forbløffende er det at å føye disse 1153 brokkene sammen i en orden som føltes komfortabel og riktig, har hatt den forunderlige konsekvens at de i sannhet er kommet til å forme et slags dikt i vårt hode.

Vi håper du vil få like stor glede av å lese dem som vi har hatt av å sette dem sammen.

Og gi oss endelig beskjed hvis du skulle løse noen av mysteriene.

John Lloyd, John Mitchinson & James Harkin

Enhver har krav på egne meninger,

men ingen har krav på

egne kjensgjerninger.

DANIEL PATRICK MOYNIHAN (1927–2003)