Atle Håland

Han

røykpakka

de satt på trappa og røykte

jeg gikk bort til ham

bomma en

han ga meg hele pakka

Petterøe’s 3

jeg reiv en pappbit av rizlaen

før jeg tok ut sigarettpapir

og en klype tobakk

ga pakka tilbake

takka og gikk rundt hjørnet

han fulgte ikke etter

Kobberveien

blokka han bodde i

lå en halvtimes gåtur unna

jeg så den i horisonten

kledd i svak gul aluminium

elleve etasjer

ble reist på sekstitallet

for å gi arbeiderklassen utsikt

og et sted å hoppe fra

første gang

satt vi i gresset ved Baneheia

så ut over motorveien

han ville lese noe av meg men

jeg hadde bare skrevet om ham

jeg var i merkelig form

tok meg til håret

snakka utydelig

fant sprøytespisser med blod

fortalte hva jeg likte og

hva jeg var redd for

bilene skjøt forbi under oss

vi stikker ned

og stopper dem

ropte han

da jeg tok ham igjen

streifa hånda mi

borti hans