Piotrs Log 1

Dark Norse

Piotr386

Norsk utgave

© 2016 - Dr. Spruce Books

Originalens tittel:

PIOTRS LOG 1

The Dark Norse

Oversatt fra engelsk av Christian G. Falch & Martin Thorshaug

Første utgave 2013

Utgitt av Dr. Spruce Books

www.drsprucebooks.no

Forside illustrasjon: © 2013 - Dr. Spruce Books Design Dep.

Epub tilrettelegging: Dr. Spruce Books Design Dep.

Alle Dr. Spruce Books utgivelser vil være tilgjengelige både som paperback og i elektroniske utgaver. Se www.drsprucebooks.no for mer informasjon.

ISBN (Norsk utgave):

Print: 978-82-93242-03-1

EPUB: 978-82-93242-04-8

Kindle: 978-82-93242-05-5

Copyright © 2016 Dr. Spruce Books

FRA FORLAGET

Råteksten til Piotrs Log ble innsendt til Dr. Spruce Books manuskonkurranse i slutten av desember 2012. Den består av seks forskjellige “historier” fra det samme skipet. Manuskriptet var vedlagt en e-post med følgende tekst (oversatt fra engelsk):

Hei

Jeg startet en logg. Jeg lagde program som kan sende ting fra vårt skip.

Jeg kan ikke bruke dette fra skipet vårt lenger. For farlig.

Loggen kan bli oppdatert når jeg ikke er på skipet.

Jeg skriver fremdeles så mye som mulig. Jeg samler alt på usb stick.

Jeg fant skrivekonkurransen på internett da jeg var i Lagos.

Jeg sender dere alt materialet jeg har skrevet så langt.

Tittelen på serien min er PIOTRS LOG.

Takk for at du leser dette.

Piotr 386

Er det sant? Vi har ingen anelse. Bryr vi oss? Nei.

Etter nøye vurdering, har vi besluttet ikke bare å publisere manuskriptet, men også erklære det som vinneren av vår manuskonkurranse 2013.

Våre tanker - den korte versjonen:

Hvis dette er ekte, er det fantastisk!

Hvis det er et rent produkt av noens fantasi, er det fortsatt fantastisk!

Våre tanker - den litt lengre versjonen:

Da vi annonserte manuskonkurransen, hadde vi en åpen holdning til hva den ville bringe. Vi var ute etter alle gode historier som kunne gjøres til en serie.

Vi hadde likevel tre viktige kriterier:

- Historien/serie-ideen måtte være original.

- Historien/serie-ideen måtte bestå av nok materiale til å kunne bli publisert som en serie.

- Historien burde få deg hekta.

PIOTRS LOG fyller alle disse kriteriene.

Dette er en fascinerende historie, fra en lite beskrevet verden av illegal shipping. Den er ikke veldig godt skrevet, men den har en nerve som gjør at du ønsker å lese videre.

Vi har allerede fått seks “historier/episoder” fra denne forfatteren. Dette er nok materiale til å publisere Piotrs Log - Sesong 1. Hvis vi er heldige, vil vi få mer fra vår mystiske forfatter.

Vi har fått fagfolk fra shippingbransjen til å se på denne teksten, og konsensus synes å være at dette kan være ekte.

I det 21. århundre, liker vi å tro at vår verden er et kontrollert sted. – At hele verden blir overvåket av “noen”. Forholdene på de syv hav i dag forteller oss noe annet:

Statistikk fra IMO (International Maritime Organization) viser at det er over tusen skip som er forsvunnet på verdens hav. Hvert år forsvinner over 50 skip. Statistikken viser også at markedet for stjålet olje øker. I 2012 var nesten 10% av Nigerias olje-eksport stjålet olje!

Vi ser også at piratene i Somalia og andre steder klarer å operere i flere år uten å bli tatt. Dette på tross av at alle verdens ledende marinestyrker gjør sitt beste for å stoppe dem. Den internasjonale innsatsen rundt land som Somalia har ført til at piratene må se seg om etter nye “jaktmarker”. Moderne piratvirksomhet sprer seg til stadig nye områder, og har blitt et globalt problem. I denne sammenhengen virker en historie som PIOTRS LOG veldig relevant.

Vi har gjentatte ganger forsøkt å kontakte forfatteren for å informere ham om hans suksess. Vi har ikke fått noe svar. Forhåpentligvis vil dette endre seg, og vi vil komme i kontakt med ham.

Hva vi har gjort med teksten?

Den opprinnelige teksten er lett “vasket” av våre redaktører for å passe formatet. Men vi har prøvd å holde den så genuin som mulig. Vi har også oversatt teksten til norsk.

For de av dere (oss inkludert) som er ikke så kjent med store skip og livet til sjøs, har vi fått profesjonell hjelp til å lage en ordliste med de viktigste nautiske ord og uttrykk. Vi har også fått en profesjonell båtbygger til å hjelpe oss med og lage en enkel General Arrangement (GA) på grunnlag av teksten. Den såkalte GA er en skjematisk oversikt over et skip. Alt dette er å finne bak i boken.

God lesning!

Dr. Spruce Books

OM FORFATTEREN

PIOTR386

Alt vi vet om Piotr386 er hva vi kan lese fra teksten.

Piotr er rundt 25 år gammel. Født i Polen. Polsk mor og norsk far. Hans far var maskinsjef og hans mor en “arbeidende dame”.

Han har vært på sjøen i minst fem år. Han er nå et betrodd besetningsmedlem på den stjålne oljetankeren “Dark Norse”.

Ombord fungerer Piotr som en slags dataekspert, men han er også en god fighter, skytter og snekker! Piotr synes å være autodidakt når det gjelder skriving. Men han liker å skrive, og han skriver også poesi!

Piotrs situasjon tvinger ham til å skjule sin identitet. Mange spørsmål vil derfor være ubesvarte. En dag vil vi forhåpentligvis få vite sannheten.

PIOTRS LOG 1

Episode 1: Dark Norse

1

Torsdag, 20. januar, 2011, 01:35 GMT +2

Dette er ikke en blogg. Dette er en LOG.

2

Søndag, 23. januar, 2011, 00:17 GMT +2

KAPITALNIE. GENIALNIE. REWELACYJNIE. Jeg tror det virker nå.

Jeg vet ikke sikkert. Hvis du leser dette. Vet DU. Kurwa. Jeg må gå.

3

Lørdag, 5. februar, 2011, 01:11 GMT +2

Jeg er på et skip.

Vi har ikke lov til noen kommunikasjon. Jeg HATER dette. Og jeg liker dette. Hvis du spør meg hvorfor? Da må jeg fortelle deg min historie.

4

Torsdag, 3. mars, 2011, 21:05 GMT +2

Hvis du spør om navnet på skipet. Kan jeg ikke fortelle deg det. Hvis du spør meg hvor vi er. Vil jeg ikke fortelle deg det. Dette er et hemmelig skip. All kommunikasjon styres av vår Kaptein. Alt vi ser er ... Ingenting. Alt vi gjør er å jobbe. Jobbe. Jobbe. Jeg var lei av dette. Jeg laget mitt eget lille program. Jeg installerte det på komputeren i High Voltage rommet. Ingen kommer hit. Program kan sende ting til internett. Jeg vil fortelle mine venner/familie at jeg er i live. Jeg angrer på at jeg dro uten å si noe. Avskjeder var ikke lov. Alle tror vi er døde. Kurwa. Chiefen kommer. Straks tilbake.

5

Torsdag, 3. mars, 2011, 23:54 GMT +2

Vi stjal dette skipet. Vi stjal det fra de frajerow piratene som stjeler. Vår Kaptein er en god mann. Hans ideer er gode. Alle her støtter han. Han er en viking. Jeg kan fortelle deg så mye. Du spør hvorfor vi stjal en 80 000 DWT oljetanker? Easy. Vi bare gjorde det. Vi var lei av den råtne oljebransjen. Vi var lei av alt. Vi var lei av Verden. Det var så mange ting vi kunne gjøre. Det var så mange muligheter. Vi ville være FRI.

6

Fredag, 4. mars, 2011, 00:01 GMT +2

Det er problem når jeg snakker til deg. Jeg må være forsiktig. Kommunikasjon ikke tillatt. Kapteinen sier de kan finne oss. Bare Kapteinen kan kommunisere. Fra vårt Kommunikasjons Center. Kom-Center er veldig high-tech. Jeg har ingen tilgang til kurwa Kom-Center. Jeg laget mitt eget lille program. Ingen kan spore meg. Hvis han likevel finner ut at jeg skriver. Vil jeg bli drept.

7

Mandag, 14. mars, 2011, 00:18 GMT +5

Jeg er tilbake. Vi har jobbet. La meg fortelle deg hva vi gjør:

Vi stjeler fra folk som stjeler.

Her er en liten historie:

Vi var like ved Malta. Kapteinen hadde hørt om et russisk skip full av stjålet olje. Kapteinen har god intel/etter retning. Veldig bra faktisk. Noe olje skulle lastes over til et Gresk skip. Vi kom på natten. En fin natt. En storm bygget seg opp. Først lurte vi de kurwa grekerne. Feige faen. Vi sendte dem en falsk melding: KYSTVAKT PÅ AVTALT MØTESTED. VENNLIGST KOM TIL NYTT MØTESTED. De dro rett til ny falsk destinasjon. Vi holdt oss på det opprinnelige møtestedet. Det var en kullsvart natt rett off Malta. Været dårlig. Vår Kaptein er smart. Russisk skip kom. De trodde de lastet varer til det Greske skipet. HA HA HA. Vi tok lasten og forsvant ut i stormen.

Du spør kanskje: Er dette mulig? Selvfølgelig. Alt er SVART. Skipet er SVART. Forretningene er SVARTE. Oljen SVART. Natten SVART. Ingen arbeidslys tillatt. Ingen kommunikasjon tillatt. Man bare møtes i natten. Laster olje fra et skip til et annet. Seiler bort. Så selger man oljen til en internasjonal oiltrader. Ikke noe problem. Farvel russiske fuckers. Ha ha ha.

8

Mandag, 14. mars, 2011, 01:45 GMT +5

Kapteinen respekterer meg mer enn de andre dekksgutta. Vet du hvorfor? Fordi jeg er lik han. Jeg er ingen rumpe-slikker. Og jeg er halvveis lik han. Ja. Jeg er halvt NORSK. Halvt POLAK. Jeg snakker norsk. Hvorfor? Jeg ønsket å snakke med min far. Han er død nå. Han var maskinsjef. Han hadde en annen familie. En norsk familie.

9

Mandag, 14. mars, 2011, 01:50 GMT +5

Dette skipet er min familie nå. Jeg liker min nye familie.

10

Mandag, 20. mars, 2011, 21:04 GMT +5

Hei. Jeg er tilbake. Det har vært noen travle dager. Vi er på basen vår. Jeg kan ikke fortelle deg HVOR. Jeg får ikke lov. Alt vi gjør er å jobbe. Jobbe. Jobbe. Vi hadde noen skader på lastesystemet på babord side etter den siste jobben off Malta. KURWA der er Elektryk - Elektrikeren. Jeg vil få han til å gå bort. Frajer cpun.

11

Mandag, 20. mars, 2011, 22:11 GMT +5

Jeg liker å skrive. Det er ikke stort å gjøre her. Vi ser sjelden havner. Og når vi gjør det, ser vi bare kjedelige havner. Jeg kan ikke engang fortelle deg hvor. Jeg får ikke lov. Det er ok. Kapteinen er ok. Kapteinen har en plan. En god plan.

Jeg liker disse skrivegreiene. Jeg kan tenke utenfor denne metallboksen. Jeg er en forfatter nå. Jeg har så mye å fortelle. Jeg vil fortelle deg hva jeg kan om livet mitt på dette skipet:

Jeg står i et hjørne på High Voltage rommet. Det er aldri noen her. Bortsett fra det faens dophue Elektryk. Han forsvant igjen. Jeg fortalte han at Kapteinen hadde gitt meg ordre om å fikse komputeren. Jeg er flink med komputere.

High Voltage rommet er grått. Du kan høre lyden av strøm. Skipet er stille nå. Hovedmaskinen er slått av. Alt på skipet er moderne. Vi holder skipet godt. Vi har mye penger nå.

Dette skipet var ikke så bra. Nå er det veldig bra. Vi har Bar. Vi har veldig god mat. Vi har førsteklasses svømmebasseng. Vi har et stort bibliotek med bøker og filmer. Vi har luksus.

Nå kaller de meg opp på radioen. Jeg må gå.

Jeg kom på denne ideen: Noen burde lage en bok om livet vårt. Jeg har så mye å fortelle. Jeg er snart tilbake.

12

Mandag, 20. mars, 2011, 23:13 GMT +5

JEG ER TILBAKE. De trengte meg ikke. La meg fortelle deg om mannskapet. Jeg kan ikke fortelle deg noen navn. Jeg vil fortelle deg om hvordan ting er. Jeg forteller deg hvem jeg liker. Jeg forteller deg hvem jeg ikke liker.

KAPTEIN er bra. Han er norsk.

CHIEF er bra. Big som en bjørn. Også norsk.

OVERSTYRMANN er kurwa drittsekk. Norsk. De kaller han SAME.

1. STYRMANN er pen. Hun er polsk. Kjedelig. Alltid i riktig uniform. Ingen andre har uniform. Men hun har veldige fine cycki. Ja. Veldig fine både pupper og rompe faktisk. Beste laska ombord.

MESSEJENTENE er feite og stygge. De er ikke viktige. La oss kalle dem ved deres virkelige navn. Katcha og Dagmar. Horer.

2. STYRMANN er ok. Han er fransk. Vi kaller han FRENCH. Han er et vær-geni. Han er vår sjefsnavigatør. Han har spilt profesjonell rugby .

BOSUN/DEKKSSJEFEN er bra. Jeg liker han. Han er fra Mexico eller USA. Jeg er ikke helt sikker. Hans navn er meksikansk. Han er nesten 100 prosent taus. Veldig farlig.

Nevøene hans jobber som dekksgutter. Meksikanske mordere. Ikke bra. Ikke dårlig. Jeg jobber med dem. Jeg kaller dem UNO. DOS. TRES. Vanskelig å være venn med meksikanske gjengmedlemmer.

I maskinrommet har du bare gode mennesker. Chiefen er som sagt en bra fyr. Morsom mann. Vi har også 1. og 2. MASKINISTENE. Fra Polen. Mye eldre enn meg. Gode arbeidskarer. Jeg kaller dem for mine polske onkler. Og så har vi Niggerianeren. Vår MOTOR MAN. Han er den eneste niggern jeg liker. Han er veldig sterk. Han kjenner alle de Niggerianske opprørerne og hele jævla bunkring virksomheten. I byssa har du MAD COOK. En merkelig mann. Oljetrader og hva er det du kaller det: Gourmet. Jeg tror han er fra Liban. Sorry Libanon. Men du vet aldri. Kanskje jeg har glemt noen. Jeg skal fortelle deg senere hvis jeg kommer på noen ...

Vi stjal dette skipet. Vi ville være fri. Noen ganger er det kjedelig å være FRI.

13

Onsdag, 30. mars, 2011, 23:20 GMT +5

DOBRY. VELDIG GODE NYHETER. NYTT OPPDRAG. VI SKAL PÅ SJØEN. Hvis jeg tenker riktig kan jeg fortelle deg NOE. Nå forteller jeg deg dette:

Vi kommer til å stjele fra kjøtthuene som stjeler. Vi kommer til å gjøre en helvetes deal.

Hvis det ikke blir problemer. Skriver jeg hver dag.

Dette blir min logg. PIOTRS LOG.

14

Mandag, 2. mai, 2011, 01:34 GMT +5

SORRY. Det har vært bråk. Masse BRÅK. Oppdraget er vanskelig. Oppdraget er ikke over. Vi er fortsatt på sjøen. Alt beveger seg. Alt du hører er maskinen. Og du hører bølgene som treffer baugen. Det er langt unna der jeg står. 230 meter for å være eksakt. Jeg står som jeg alltid gjør når jeg skriver til deg. Jeg står ved komputeren i High Voltage rommet. Jeg har ikke hatt tid til å skrive før i dag.

Dette har hendt:

Vi gikk fra basen for 30 dager siden. Vi fikk informasjon om et pirat-moderskip lastet med den beste råolje. Piratskipet var i det Sør Indiske hav. Det var på vei vestover mot Madagaskar.

I seks dager seilte vi hardt. Sjøen var glatt som en babyrumpe.

Vår Kaptein gjorde perfekt timing. En storm var i ferd med å bygge seg opp. Dårlig vær kom fra Nord-Øst.

Vi snek oss inn på piratene under dekke av stormen.

Moderskipet var en stor VLCC på 300 000 DWT. Når jeg sier stor. Mener jeg BIG.

Vårt skip er stort nok. Det var lite da vi lå ved siden av hverandre. Vårt skip er 80 000 DWT. Eller for å si dette så alle forstår: Vårt skip er 2 fotballbaner langt. Den VLCCen var over tre kurwa fotballbaner langt. Vi måtte bruke spesialutstyr for å gå ombord i VLCCen. Kapteinen har lagd et superenkelt bordingssystem som fungerer i all slags vær.

De khat-tyggende negerne kunne ikke se oss. Ikke engang da vi var på hoved-dekket deres.

Du må forstå hvordan ting er. De somaliniggers har ikke bare stjålet VLCCen. De har også stjålet MANNSKAPET. De kurwa negerpiratene kan INGENTING. De vet ikke hvordan de skal seile en 350 meter lang VLCC. De trenger mannskapet. De trenger styrmenn, maskinmenn og dekksfolk. Jeg hater de jævla piratene. De roper at de er fattige fiskere. De er bare dumme banditter. Vel. Poenget er: Uten det opprinnelige mannskapet på VLCC-skipet. Er piratene så godt som døde.

Jeg kom inn i hoved-dekket med meksikanerne. Det var tidlig morgen. Det var fortsatt mørkt. Stormen var litt lettere. Vinden var fortsatt 35 knop. Regnet øste ned. Bølgene var rundt 5 meter. Sjøsprøyt føyk rundt hodene våre.

Vi hadde ingen problemer med å klatre opp skipssiden i mørket. Jeg følte meg bra da vi klatret fem meter opp til VLCCens hoveddekk. Bosun og de tre meksikanerene Uno, Dos, Tres, først. Jeg sist. VLCCen var helt mørklagt. Vi entret midtskips. Vi hadde nattkikkerter. Som Navy kommandosoldater. Vi hadde også våpen. Nye MP7s med lys. Vi brukte ikke lys. Sjøen var grov. Dekket krenget mindre på den store VLCCen. Du kunne høre de to skrogene jamre. Selv de khatslafsende piratene ville høre DET. Jeg vil si at vi bare hadde et par minutter før vaktene fant ut at noe var galt. Vi måtte være raske. Vi var raske. Vi delte oss i tre. Uno bevoktet bordingsstigen. Bosun og Dos gikk inn i overbygget fra hoved-dekket. Meg selv og Tres klatret leideren utenfor overbygget opp til broen. Etter 45 sekunder var vi inne på broen.

Broen var mørk. Kun instrumentene lyste. I nattkikkerten skinte alt lysegrønt. Det var to personer på broen. En svært tynn pirat passet på 2. styrmann. Den store meksikanske Tres drepte den grønne stinkende somalieren uten en lyd. Jeg snakket russisk med styrmannen. Han var fra Georgia. Han fortalte oss hvor alle var.

Resten av mannskapet ble holdt innesperret i Crew Day room på B-dekket. Kapteinen var låst inne i en separat lugar, også på B-dekket. Styrmannen sa også at det var tilsammen 10 - 12 pirater, men bare tre på vakt i løpet av natten: En på broen. En som voktet mannskapet i Crew Day room. Og en i korridoren på B-dekket som passet på kapteinen. Resten av piratene sov og tygde khat i offisers-lugarene på C-dekket.

Jeg fortalte dette til Bosun og nummer Dos på radioen. Vi har kommunikasjonsheadset akkurat som kommandosoldater. Bosun og Dos var på vei opp inne i bygningen.

VLCC Styrmannen spurte hvem vi var. Jeg sa:

VENNER.

Og så la jeg til: Vi er ikke snille. Vi tenker på oss selv. Vårt mål er å tjene penger. Vi jobber ikke for rederiet. Vi bryr oss ikke om rederiets interesser. Vi er ikke her for å frigi skipet. Vi vil frigjøre DERE: mannskapet.

Dere er som oss, sa jeg til styrmannen. Han ble veldig glad. Han begynte å gråte. Han sa at de hadde vært fanget i 3 måneder. Han sa at de hadde vært som slaver for piratene. Det hadde vært et helvete. Nesten ingen mat. Bare arbeid. Hvis de ble syke ble de slått. En av mannskapet var død.

Vi hørte noen skudd gjennom stormen. Nummer Tres spurte Bosun om noe på spansk på radioen. Jeg forsto ikke hva. Men jeg forsto at Bosun fortsatt var i live.

5 minutter senere kom Bosun til broen med den greske kapteinen. Pirat vaktene var DØDE. Hele mannskapet ble sluppet løs. Resten av mannskapet var Filipinos. Nummer Dos og mannskapets offiserer holdt vakt over resten av piratene. Inkludert sjefspiraten. De ble holdt i Messa.

Jeg syns vi skal drepe dem alle. Stinkende drittsekker. De fortjener å dø.

Vi rapporterte til vår Kaptein: SLAGET ER VUNNET. SITUASJONEN UNDER KONTROLL.

Etter 15 minutter kom Kaptein. Han kom med vår egen neger. Vår Nigerianske Motormann. Jeg kaller han onkel Bandit. Han er ekspert på lasting og lossing under ekstreme forhold. Han sa at været var for dårlig. Kaptein sa at vi bare måtte vente før vi koblet til VLCCen og begynte å losse olje.

Vi skulle ta så mye av oljen som mulig. Jeg tror skipet vårt kan ta 750 000 fat. Oljepris 100 dollar per fat. Jeg er ikke så god i matte, men det er MYE penger.

Noen kommer. Jeg kan høre døren til Maskinrommet bli åpnet. Nå smalt døren igjen. Jeg må gå. Må fortelle deg resten av historien senere.

15

Mandag, 9. mai, 2011, 00:50 GMT +5

CZESC. DET ER MIDT PÅ NATTEN. JEG HAR VAKT. NÅ VIL JEG FORTELLE DEG RESTEN AV HISTORIEN. Jeg må være mer forsiktig. Ingen har lagt merke til at jeg skriver til deg. En dag de vil det merke det. Jeg tror Kaptein vil drepe meg. Jeg tror alle vil drepe meg. De tror jeg setter alle i fare. Noen kunne spore oss. Finne oss. Stoppe oss. Ha-ha. Alle vil hate meg. Jeg vil gå til haiene. Nå vil jeg fortelle deg resten av historien. Veldig interessant historie.

Etter 2 dager var stormen over. Vi startet lossing av råolje fra VLCCen. Operasjonen var ikke noe problem. Ferdig på bare 9 timer. Vi har et ultrahøykapasitets pumpesystem. Kaptein veldig glad. Chief veldig glad. Vår Libanesiske Kokk var veldig glad. Han er vår oljetrader. Han trader våre laster i det svarte oljemarkedet. Verdenssituasjonen ga oss en god deal. Skip til skip-overføring blir avtalt like ved Sør-Afrika. Ikke noe problem. Vi kan gå til Sør-Afrika i løpet av få dager.

Vi tok VLCC-mannskapet til skipet vårt. Øynene deres ble dekket. De bør ikke se vårt skip. Det er hemmelig. Vi har satt dem i et spesielt rom. Vi ga dem mat og senger. Kapteinen deres var først sint. Han skrek mange kurwa ord på gresk. Etterpå ble alle fornøyd.

De stinkende piratene puttet vi i det møkkete Day Room på VLCCen. Jeg ville drepe dem. De er verdens parasitter. Karaluch. Vi drepte dem ikke. Det var en feil.

Kaptein sa at å stenge dem inne og la dem være igjen på VLCCen var bedre. Der fikk de smake sin egen medisin.

Dette skjedde:

Vi var på vei til å selge råoljen utenfor Sør-Afrika. Vi var på vei til å dra. Vi tok et siste søk gjennom VLCCen. Det var meg. Det var Bosun Bulto. Jeg har lært litt spansk. Jeg kaller han Bosun Bulto nå. BULTO betyr en slags figur på spansk. Han er en ekte figur. Vel. Det var meg. Det var han. Det var hans nevøer Uno og Dos. Vi søkte gjennom skipet for å se om det var noe mer vi burde ta bort fra piratjævlene. Vi visste at de ville klare å komme seg ut av Day Room etter hvert. Døren var av solid stål. Men de ville klare å komme seg ut. Det var helt sikkert. Det ville ikke gjøre noen forskjell. De piratjævlene kunne ikke seile VLCCen. De ville være fullstendig LOST. Fanget som gisler. GISLER AV HAVET.

Da skjedde DET. Bosun fant pengene. I noen fat matolje i kjølerommet fant vi millioner av dollar i kontanter. 33 millioner for å være presis. Dette moderskipet hadde penger fra mange kapringer. Dette måtte være selve pirat BANKEN. Kaptein var veldig fornøyd. Han lo da vi la pengene på pulten hans. Shipownerbonus sa han. La oss feire sa han. Alle på skipet vårt ville få sin del. Det er det vi gjør når vi finner penger som dette. Vi deler dem.

Når vi stjeler råolje. Får vi ikke penger på den måten. Pengene vi tjener på tradingen med stjålen olje går kun til å drive skipet. Men nå var alle plutselig rike. Du kan forestille deg mannskapet. Selv Bosun Bulto smilte. Vi hadde en stor fest den kvelden. KOKKEN hadde lagd den beste mese. Jeg liker libanesisk mese: Jeg liker grillet kjøtt. Jeg liker taboule. Hummus. Kofta. Den syriske araken. Jeg liker ALT. Vi ble fulle. Vakkert fulle.

Da vi våknet neste dag koblet vi oss fra VLCCen. Før vi forlot skipet saboterte vi motoren. Vi deaktiverte kommunikasjonssystemet. Vi deaktiverte alt som kunne brukes til å seile det gigantiske skipet. VLCCen ble igjen i midten av det Indiske hav drivende som en DØD HVAL.

Da jeg så VLCCen forsvinne inn i horisonten. Lo jeg. Jeg tenkte på de piratjævlene som lå innelåst i det skitne dayrommet. Samme rom som de hadde holdt gislene sine i tre måneder. De var så LOST som et menneske kan være på MODER JORD.

Men hva skjedde, spør du. Hva gikk galt?

Frem til nå hadde alt kommet som en fransk hore på kokain.

Jeg skal fortelle deg hva som gikk galt. Alt gikk galt. VLCCen VAR piratbanken. VLCCen tilhørte PIRATKONGEN Garaad Al Salaati. Han er ikke en god mann. Han er veldig mektig. Og veldig syk i kopf.

Garaad Al Salaati ville ha tilbake pengene sine. Han ville ha tilbake oljen sin. Og han ønsket hevn over vår Kaptein. Han likte ikke at vår Kaptein var smartere enn han.

Vi visste ikke dette. Vi visste ikke dette før helikopteret angrep.

Ut fra intet kom det.

Tenk deg dette: Du er midt ute på havet. Du er mange dager unna land. Du er fem dager fra Sør-Afrika. Du er 7 dager fra India. Du er åtte dager fra Antarktis.

Det siste du forventer er at et helikopter flyr over horisonten og åpner ild mot deg.

Men det gjorde det.

Den faens Piratkongen SALAATI hadde kjøpt en brukt NAVY KORVETT. Fra Russland vil jeg si. Dette avdanka militærskipet hadde helikopterdekk. Piratkongen brukte skipet som kommandosentral. Han brukte det til å koordinere sine moderskip. Dette er veldig smart. Hvorfor, spør du. La meg forklare: Når du ser skipet tenker du først at det er fra NATO eller EU. Når du ser at det ikke er fra en marine tenker du: Det er fra et privat sikkerhetsselskap. Det ligner på et av de skipene som blir leid inn for å beskytte handelsflåten fra pirater. SMART PIRAT.

Helikopteret overrasket oss. Det åpnet ild mot vinduene på broen. Kaptein og 1. Styrmann var på brua. Ingen ble skadet. Meksikanerne våre skjøt raskt tilbake. Og da Bosun Bulto avfyrte en granat fra RPGen, stakk Helikopteret tilbake til Piratkongens skip. Den navygrå båten var nå blitt synlig i horisonten.

Jeg ble kalt til Broen for å rydde opp etter skytingen. Jeg bar en maskinpistol i tilfelle helikopteret kom tilbake.

Piratene begynte å kalle oss opp på radioen. De sa:

- Ukjent oljetanker. Steng ned motoren og STOPP.

Kaptein var ikke stresset. Han hadde på seg en hvit kapteinsskjorte. Skjorten var full av blod. Glass fra vinduet hadde kuttet et lite hull over øyet hans. Ikke noe problem. Han smilte. Han sa:

- Alle instrumentene våre er uskadde. Vi seiler bare fra dem nå.

Piratene var igjen på radioen:

- Ukjent svart oljetanker. Vennligst steng ned motoren din og stopp. Ellers border vi dere.

Kaptein var taus.

Vi har en dyktig Kommunikasjons-offiser ombord. Han er ARGENTINSK. Jeg kaller han ARGO. Kanskje jeg glemte å fortelle deg om han. Vel. Nå har jeg gjort det.

ARGO hadde kommet på broen. Han er JÆVELIG BRA med intel/etterretning. Han sa at Korvetten var registrert under navnet Saladin. Det var en gammel russiskbygget korvett av Tarantul-klassen. Den var registrert på et Dubai selskap som heter SALADIN SECURITY.

Kaptein lo da han hørte navnet SALADIN SECURITY.

Kaptein hadde hørt det før. Kaptein økte farten til 21 knop. Vår toppfart er 26 knop under gode forhold.

Kaptein svarte ikke på anropet. Vi visste alle sammen at korvetten var raskere enn oss.

- STOPP. Dette er Garaad Al Salaati som taler. Du kjenner navnet mitt. Vår toppfart er minst 10 knop mer enn deres.

Kaptein løftet radiomikrofon.

- Mr. Salaati. Vi er DARK NORSE. Du vil aldri nå oss igjen.

Kaptein brukte kodenavnet vårt. Et navn som ble gitt av andre.

Så ga han en kommando til folka i maskinen.

- SLIPP MANETEN.

Maneten var navnet på et stort metallnett som vi kunne slippe fra en undersjøisk luke på skipet vårt. En enkel flytemekanisme spredde nettet i vannet like under overflaten bak oss. De som forfulgte oss kunne ikke se det. De ville kjøre over nettet og få metallvaiere i propellen. Det ville stoppe skipet deres. Hvis vi var heldige så gikk maskinen deres til helvete.

Vi så på piratskipet. Det var bare en drøy skipslengde bak oss. Vi så sjøen ble splittet mer aggressivt for baugen deres. De kom veldig fort. I minst 30 knop. Plutselig gjorde korvetten et merkelig hopp med akterenden. Det var som en stor hånd løftet skipet aktenfra. Vi kunne høre et hylende brøl fra maskinen deres da propellen kom over vann. Maneten fikk den til å stoppe momentant.

Vår Kaptein løftet radiomikrofonen igjen.

- FARVEL, herr Salaati. Sa han med et smil.

KURWA. Alarm i Engine kontroll. Jeg må gå.

16

Torsdag, 12. mai, 2011, 21:56 GMT +5

KRISE. JEG KAN IKKE SKRIVE. JEG MÅ HOLDE VANN UTE AV SKROGET. PIRATENE ANGRIPER.

17

Lørdag, 21. mai, 2011, 00:08 GMT +5

HELLO. Må være rask. Situasjonen er VELDIG FARLIG. Vi har kjempet mot piratene hver dag. Jeg tror vi har vunnet nå. Er dette sant? Jeg vet ikke. Jeg vil fortelle deg hele historien snart.

18

Fredag, 27. mai, 2011, 02:04 GMT +5

ENDELIG. Jeg har litt tid til å skrive. Hva har skjedd, spør du? MYE, sier jeg. Før jeg forteller deg, har jeg lyst til å fortelle deg hvordan jeg føler meg: Jeg føler meg sliten. Det er ikke ofte jeg føler virkelig sliten. Jeg kan jobbe veldig hardt uten å føle meg sliten. Vanligvis blir jeg bare lei. Ikke sliten. Jeg kan ikke huske når jeg skrev til deg sist. Dagene og nettene har gått. Det er bare tåke. Alt er tåke. Nå er det to timer etter midnatt. Jeg er i High Voltage rommet. Jeg ser meg rundt. Veggene er grå. Lysene gjør alt sykgrønt. Alt du hører er summingen fra strømtavler. Alt du lukter er diesel og varmt metall. Sjøen er middels grov. Jeg må holde meg fast i komputerkonsollen. Ingenting er annerledes her. Jeg føler meg annerledes. Før var jeg redd for at Kaptein ville finne meg mens jeg skrev. Jeg var redd han skulle drepe meg. Nå driter jeg i det. Jeg er for trøtt til å være redd. Jeg vil bare skrive. Hvis noen finner meg her midt på natten. Vil jeg bare be dem om å spierdalaj. Kurwa drittsekker. Bare la meg være i fred. De vil se at jeg er opptatt. Nå vil jeg fortelle deg historien vår:

Jeg fortalte deg om Piratkongen. Garaad Al Salaati. Jeg fortalte deg om skipet hans. Den gamle korvetten SALADIN. Jeg fortalte deg om MANETEN.

Det tok piratene tre dager å reparere skipet sitt. Maneten hadde satt seg godt fast i propellen på Saladin. Det må ha gjort stor skade på hovedmaskinen deres. Vi stakk avgårde for full maskin. Kaptein smilte sitt vanlige ulve-smil. Han sa at vi hadde to dager forsprang på piratene. Han sa at dette var bra. Men ikke nok. Han sa at vi måtte regne med helvete.

Helvete ble det.

Den kurwa PIRATKONGEN var gal.

Det første vi hørte fra Mr. Al Salaati var etter bare to timer. Kaptein, 1. Styrmann og jeg var på broen da de kalte oss opp på VHFen. En stemme sa med dyp afrika-engelsk:

- DARK NORSE. Vi vet hvem dere er. Du er Kaptein Tolv. Du har et mannskap på 16. Du tror du har et hemmelig skip. Dere er bare simple tyver. Vi vet hvor dere skal.

- Javel? Sa vår Kaptein. Smilende. Det er første gang jeg hørte noen andre kalle han Kaptein 12.

VI kaller han Kaptein 12.

- Kaptein tolv. Vi skal knuse deg som en banan i Nairobi-trafikken. Du er død.

Ja det var det han sa. En banan i Nairobi-trafikken. Vår Kaptein lo.

- Mr. Salaati. Vi er ikke frukt. Vi er vikinger. Bare gi opp. Du vil tape. Deretter slo Kapteinen av VHFen.

Jeg husker 1. Styrmann. Hun så veldig alvorlig ut. Hun spurte Kapteinen om vi fortsatt skulle holde på vår destinasjon. Vi var på vei til en skip til skip omlastning like ved Sør-Afrika. Det var der vi skulle losse vår stjålne råolje.

Kaptein 12 så på henne. Et sterkt blikk. Kun i ett sekund. Så sa han: - JA, selvfølgelig.

Hun ble rød og stirret på instrumentene. Hun har virkelig en deilig rompe. Hun liker ikke meg. Jeg er bare en ung Matros. Jeg kan se hvordan hun vil bli knullet av Kaptein.

Jeg holdt på å fikse brovinduene etter helikopterskytingen. Det var lett. Bare tre glass var knust. Jeg satt der i det åpne vinduet og fjernet glass med en skrutrekker.

Det var godt å sitte der. Jeg fikk vind i håret. Jeg så på havet. Det var veldig rolig etter stormen. Kun lange etterstorm dønninger som fikk DARK NORSE til å rulle sakte. Vi var på vei mot solen. Den store rosa solen var på vei ned i vest. Jeg liker solen på havet. Det var et øyeblikk av fred der oppe i det åpne brovinduet.

Vel. Hva skjedde, spør du. Det ble ikke noe mer sitting i solen. Det skal jeg fortelle deg.

Piratkongen hadde planer. Det skulle vi snart finne ut. Skipet hans gikk til helvete på grunn av MANETEN, men han hadde fortsatt helikopteret sitt. Og han hadde moderskipet: VLCCen vi etterlot. Og han hadde kommunikasjons utstyr. Han var ikke på noen måte slått.

Det var på midten av den andre natten. Jeg var på vakt. Jeg holdt vakt på Broen. Pene 1. styrmann var også på vakt. Det var absolutt stillhet mellom oss. Alt man hørte var lyden av maskinen som gikk for full hastighet. Broen var mørk. Bare instrumentlysene glødet som et leirbål.

Så hørte vi LYDEN. Lyden av utenbordsmotorer. Jeg løp og fikk slått på arbeidslysene på dekk. Det mørke skipet ble opplyst med voldsom intensitet. Sjøen rundt skipet ble synlig. Vi så en kurwa pirat-skiff forsvinne inn i den svarte natten på styrbord side. Først trodde vi at PIRATENE prøvde å borde skipet vårt. Vi trodde de stakk da lysene kom på. Det var feil. De stakk FØR lysene kom på. De var ferdig med jobben sin. Det var derfor vi hørte dem. Kurwa piratfaen.

1. Styrmann kalte opp Bosun Bulto og hans menn på UHF-radioen. En av dem var allerede der nede på hoved-dekket på nattevakt. Vi så han løpe bort til rekka. Vi så han kikke ned skipssiden. Da SMALT det. Baugen hoppet. Hele skipet hoppet som rammet av en tsunami. Smellet fikk skipsstålet til å vibrere med dyp bass. Alle alarmer på Broen startet. Jeg husker bare bildet av Meksikaneren som ble løftet opp i luften. Bra for han at han landet på dekk.

Kaptein var på Broen i løpet av noen få sekunder. Han så ut som en orkan.

- MAGNETICS, ropte han. - De har satt magnetiske eksplosiver på skipssiden.

Så ropte han noen raske ordre på UHF walkie-talkien.

- Hovedmaskin FULL STOPP.

- BULTO. Få gutta dine til å søke langs skipssiden PRONTO.

Så så han på meg med sine kalde blå øyne.

Han pekte på baugen.

- Kom deg ned dit.

Han ble selv med. Vi løp ned den utvendige stigen til hoved-dekket. Vi løp 150 meter fremover dekket til Bosun Bulto og nevøene. Uno, Dos og Tres hang over rekka. De så ned i sjøen. Eksplosjonen hadde ikke skadet Uno. Meksikanerne er laget av stein.

Vi kikket alle forsiktig over skipsiden. Det kunne komme en ny EKSPLOSJON hvert sekund. Jeg holdt en veldig sterk bærbar søkelykt over skipsiden så vi kunne se.

Kaptein så den med en gang. DER. 7 meter ned. Der var det en liten grønn pakke omtrent i vannlinjen. Midt på den lange skipssiden. Pakken var 40 meter fra der eksplosjonen hadde lagd et digert hull i skroget. Pakken ble dyppet ned i vannet hver gang skipet traff en bølge. Bomben kunne ha en timer. Den kunne gå av NÅ.

Kanskje det var drittpiratenes stygge plan. Først en eksplosjon for å lage hull i skroget. Så en til, etter en liten stund, for å drepe oss som så på skadene.

- SENK MOBen, ropte Kaptein 12. Så grep han en brannøks fra meksikanske Dos og løp til styrbord mot baugen. Han stoppet før Bakken. Der spratt han opp på rekka. Sekundet etter: Han kastet seg ut i den svarte sjøen med brannøksa i hånden.

Det er derfor vi liker Kaptein vår. Han er gal. Han er i stand til hva som helst. Han er virkelig ikke helt normal.

Vårt fribord var 7 meter. Maskinen var stoppet. Men skipet vårt beveget seg fortsatt framover i 2-3 knop. Vi løp til skipssiden for å se hvor han var. Vi så ned langs den mørke skipssiden. Vi kunne ikke se han. Alle begynte å rope.

Mitt sterke søkelys fant han. GALE. GALE. KURWA motherfucker. Han så vill ut. Han sloss. Han lå nede i det svarte vannet og ventet på at den eksplosive pakken skulle komme forbi. Han lå nesten helt inntil skipssiden og lot det enorme skipet passere. GALE MANN.

Bulto og Tres løp til MOB-båten på A-dekket. For dere som ikke vet. M.O.B betyr Mann Over Bord båt. Den launcher svært raskt. Den var på vannet etter 30 sek. Vi fulgte med på Kapteinen nå som pakken var rett ved han. Den kunne eksplodere når som helst. Vi hadde hjertet i halsen. KURWA Kaptein. På en mirakuløs måte tok han øksa og slo pakken slik at den falt av skipssiden. IKKE NOE BOOM. Ikke spør meg hvordan.

VÅR KAPTEIN HAR EN HELDIG STJERNE OVER SEG.

Bulto og Tres fisket raskt den dryppende våte Kapteinen opp i MOBen. Så tok de MOBen i en sirkel på det svarte havet før de stoppet for å se på skadene. MOBen har en lyskaster som Bulto pekte på skipssiden. De studerte skadene et lite øyeblikk. Så ble MOBen heist opp på A-dekket. Kapteinen hadde et svært alvorlig blikk da han kom tilbake på dekk.

- Det er hull i skroget. Sa han, før han ba om en radio. Jeg ga han min. Han kalte opp Engine kontrollrom og Overstyrmann. Han ga ordre.

- Vi må dumpe ballast. FORT. Så snudde Kapteinen seg mot oss. Sjøvann falt fra ansiktet hans. Stemmen hans var alvorlig, men ikke stresset.

- Dere må jobbe nå. Vi dumper ballast. UNO, DOS, TRES. Dere må pumpe ut vann mellom skottene. Bulto, du må sveise skroget. Piotr, du kommer med meg.

La meg forklare. Eksplosjonen hadde laget hull i skroget like UNDER vannlinjen. DARK NORSE tok inn vann. Hvis vi stoppet fullstendig opp, og deretter dumpet ballast. Ville vi kunne få hullet OVER vannlinjen. FORHÅPENTLIGVIS.

MULIG PROBLEM 1: Vi hadde last. Veldig mye last. Vi lå lavt i vannet. Hvis ikke det var nok å dumpe ballast. Måtte vi dumpe noe av vår stjålne olje på sjøen. INGEN ville det. Det ville være som å dra deilige penger ned i dass.

MULIG PROBLEM 2: Vi stoppet helt og piratene tok oss igjen. Det var det piratene ville. De ville ha oss til å stoppe. De var på jakt etter oss. Jeg hadde flere spørsmål i hodet da jeg gikk bak Kapteinen opp til broen. Hvor kom de pirat-skiffene fra? Hvor langt unna var de kurwa piratene? Var det mulig for oss å losse oljen i Sør-Afrika før piratene kom?

Dette var en kamp mot klokka.

Tilbake på broen gikk Kapteinen direkte til Cargo-kontroll. Derfra kan man også kontrollere ballasttankene. Kaptein begynte å jobbe. Han tok ikke av de våte klærne. Det ble en liten dam under han. Han startet pumpene og så på skjermen. Et pling fra heisen fikk meg til å snu hodet. Heisdøren åpnet seg. Kurwa Overstyrmann kom inn. Han begynte å rope på kurwa norsk. Jeg forsto hva han sa.

- JÆVLA HÆSTKUK PIRATER ropte han. Og da han så Kaptein 12 i de våte klærne. - DU ER PISSVÅT.

Kapteinen svarte ikke.

- DU bør ikke se ut som dette foran mannskapet. Fortsatte Overstyrmann på norsk. Kapteinen sendte han et kaldt blikk og sa: Også på norsk:

- DU gir meg råd? Så lo han lenge. Overstyrmann fikk et morsomt utseende, og holdt kjeft. Han ble rosa. Han har nesten ikke hår. Men en feit rød bart. Når han blir sint. Ser han ut som en reke.

- PIOTR, sa Kaptein 12.

- Ja Kaptein. Jeg ventet på en ordre.

- FØLG med på pumpetrykket. Ikke overstig 10 bar.

Jeg ble overrasket. Dette var Overstyrmanns ansvarsområde. Kaptein gjorde dette fordi han ønsket å straffe rasshøl Overstyrmann. Jeg så at Overstyrmann var så sint at han kunne eksplodere. Han så ut som overopp-hetet fyrkjele.

- YES Kap. svarte jeg og gikk over til Cargo-kontroll. Kaptein gikk ut døren til trappen og forsvant. Overstyr-mann visste ikke hva han skulle gjøre. Han var så sint. Han snakket til seg selv på norsk. Jeg så ikke på han. Jeg hørte han. Han sa at alle polske folk burde få pikkene sine skåret av. Og ballene kokt i syre. Han visste ikke at jeg forstår norsk. Jeg så på 1. Styrmann. Hun hadde steinansikt. Hun forsto ikke.

Etter 20 minutter ropte Overstyrmann igjen. Han hadde vandret rundt på broen. Han prøvde å se viktig ut. Han klarte det ikke. Han hadde egentlig ikke noe å gjøre på broen.

- Steike HÆSTKUK ropte han.

- Det er et skip på 3 centimeteren.

Han sto over X-band radaren.

- En sværing. La han til. Så gikk han over til ECDIS-skjermen for å se om skipet hadde AIS-signal. Hvis det hadde det, kunne det bli identifisert. På ECDIS skjermen var det ingenting. Skipet gjorde som oss. Det koblet ut AISen. Da ble man usynlig, bortsett fra på nærtrafikk-radaren.

- Det går med god fart, sa Overstyrmann. - Det er her om 2 timer.

Det var ikke noe tvil:

Det var VLCCen. MODERSKIPET.

- Jeg kaller opp Kapteinen. 1. Styrmann gikk over til radiokonsollen. Jeg så Overstyrmann kikke på rompa hennes. Overstyrmannen har fiskeøyne. Han ser ut som fisk på land. Vel. Rompa hennes var en god ting å se på. Selv for en kurwa fisk.

Kapteinen kom inn mens han snakket i walkie-talkien. Han snakket med CHIEFEN.

- Vi kan ikke bevege oss FØR hullet er over vannlinjen. Med en gang HULLET ER I FRILUFT kan vi begynne å bevege oss. Vi kan reparere mens vi seiler. Vi må få ræva i gir. Det kan bli nødvendig å dumpe last. Hold maskinen i gang. Vær klar der nede.

- Aye KAP. Sa CHIEFEN.

- Dere hørte hva jeg sa. Kaptein snakket til oss. Han pekte på Overstyrmann.

- Gå og klargjør for lossing. Piotr du løper ned og hjelper meksikanerne. Vi trenger alle slanger på babord side.

- Og 1. STYRMANN. Du holder full beredskap og plasserer skipet i absolutt beste flukt-posisjon. Vurder sjøen nøye så vi ikke får noe mer vann i skroget.

Da jeg løp ned på hoved-dekket, hørte jeg Kaptein gi Bulto ordre. Alle måtte jobbe som faen.

KLOKKEN tikket fort. Morgenlyset kom. Etter 1 time og 30 minutter kunne vi se MODERSKIPET i horisonten. Vi tok fortsatt inn vann. Vi kunne ikke flytte oss.

Jeg blødde fra sår på hendene mine. Selv UNO, DOS, TRES, så ut som skrap. Du kunne se smerte i de tatoverte ansiktene deres. Det gikk mot slutten av kreftene våre.

Vår oppgave var vanskelig. Vår oppgave var lett.

Vi måtte få mer vann ut av skroget enn det som kom inn gjennom hullet. Vi kunne ikke stoppe. Hvis vi gjorde det. Ville havet vinne. Skroget ville fylles. Og sakte men sikkert ville vi gå ned. Piratene ville få et lett bytte.

Alle pumper ble kjørt på maks. I tillegg brukte vi også nødhåndpumper nede i skottet. Vi kjørte pumpene to og to. Plutselig hørte vi Kapteinens stemme på radioen.

- CREW. Forbered dumping av last på babord side. Det var dette vi hadde ventet på. Jeg og Uno løp så fort vi kunne over dekk til den andre siden av skipet. Midtskips på babord side hadde Bulto og Overstyrmann forberedt lastesystemet. Bulto opererte kranen, og vi fikk forlengerne over siden. Lukten av stinkende råolje fylte luften.

Jeg kikket over skipssiden. Jeg så brunsvart råolje strømme ut av røret og ned i sjøen. Det var trist å se på. Oljen glitret i den varme morgensolen.

- Farvel PENGER. Sa jeg til meg selv.

Nå må vi bare vente på at det kurwa HULLET skal komme over vannlinjen. Jeg gikk akter for å se etter moderskipet. Jeg skvatt da jeg kom ut på akterdekket. KURWA det var nære. Jeg kunne se menn med AK47s på hoved-dekket deres. Jeg løp rundt overbygget vårt og over mot styrbord side for å se hvordan det gikk. Deler av hullet var fremdeles under vann. Sjøen var lat og mørkeblå. Den fylte fortsatt skottet i hver dønning.

Vi ville aldri klare det. Det ville bli kamp.

Kaptein tenkte det samme. Walkie-talkien min sprakte. Så hørte jeg Kapteinen.

- CREW. GJØR DERE KLARE TIL KAMP.

Faens drittpirater. Jeg har lyst til å brenne dem levende.

Jeg så på VLCCen. Det var mindre enn to skipslengder unna. Den kom nærmere hvert minutt. Det skitne rust-røde skroget så nesten brunt ut i den glødende solen. Som gammelt treverk. Jeg fikk tanker om gamle piratskip som posisjonerte seg til kamp. Manøvrerte langsidene til hverandre for å avfyre kanoner. Hvis jeg hadde jobbet i gamle dager ville jeg klargjort kanonene nå.

Lurer på hva Kaptein har planlagt. Jeg så opp på skips-siden deres. To 30-40 fots båter hang fra kraner. Det så ut som en militær RIB og en Skiff. Det var helt klart de båtene som hadde plasserte eksplosivene på DARK NORSE. Hvordan ville de angripe oss? Hvis de kom med lettbåtene i dagslys ville de være sitting ducks. Jeg så ikke noe helikopter.

- PIOTR til broen. Kaptein kalte meg opp.

Nå var det kurwa moderskipet bare en skipslengde fra styrbord akter. Sjøen var glatt og solen sto høyt på himmelen. Det var en vakker dag på sjøen.

Blod. Det var det jeg tenkte da jeg løp opp leideren til broen.

- FAENS ROTTEPAKK. Vi kan ikke flytte oss på grunn av hullet.

Kaptein sto med en kikkert til øynene.

- De vil prøve å borde oss fra hoved-dekket. Jeg kan se at de samler seg langs rekka.

Kapteinens stemme var rolig. Ansiktet var som stål. Jeg så på VLCCen. Kaptein 12 hadde rett. Det rustrøde MODERSKIPET var som en flytende festning. Hoved-dekket deres var 4-5 meter høyere enn vårt. Hvis de kom inn side ved side ville det være lett å angripe vårt hoveddekk. KURWA drittpirater kunne bare skyte ned på oss.

Dersom jeg var dem, ville jeg angrepet fra hele bredsiden samtidig. I baugen. Akterut. Og midtskips. De vet hvor mange vi er. De vet at vi ikke kan dekke hele skipet.

- PIOTR. Du skal vokte styrbord broving. Broen vår vil være over deres hoved-dekk. Du skal bruke dette: Han ga meg vår skarpskytter-rifle. Jeg smilte. Jeg er en dobry skytter. En meget god skytter faktisk.

- Du skyter på alle pirater i sentrale posisjoner.

Kaptein trykket på en stor gul knapp.

- Jeg bruker Gatlingen. Et fjernstyrt Gatling maskin-gevær dukket opp fra en metallboks på pumpehuset i DARK NORSE baug. Det var for langt unna til å se. Men vår smarte Kaptein hadde koblet den til en monitor på broen. Veldig morsomt. Som å spille dataspill.

Jeg så på Gatling-skjermen. Maskingeværet kunne rotere 360 grader. Kapteinen flyttet den rundt med styre-spaken. Vi kunne se hele skipet fra baugen. Vi kunne se piratene som gjorde seg klare til å borde oss.

Kaptein 12 siktet.

- Vi kan holde dem opptatt på denne måten.

Mens vi betraktet dem, gjorde skipet vårt et HOPP. Beina ble nesten feid vekk under oss.

Kapteinen ropte.

- KHATFITTER.

Den store VLCCen hadde kjørt rett inn i skipssiden vår. KURWA SOMALIFAEN.

- KOM DEG UT DER NÅ. Ta lederne deres. Kapteinen begynte å fyre Gatlingen.

Jeg løp i posisjon med skarpskytter-riflen.

Pirathundene angrep som en foss. De angrep fra begge ender av skipet samtidig. De slapp seks, syv tau ned skipsiden. De kunne nesten hoppe ned på hoved-dekket vårt. Vi måtte få has på dem før de kom seg i dekning. Vi kunne ikke skyte på vår egen båt. Rørledninger. Laste-tankene. Alt kunne eksplodere lett.

Jeg så ned på dekk fra brovingen. Det jeg så var en virkelige skip til skip kamp. Det må ha vært akkurat som dette i gamle dager.

Jeg så inn i kikkertsiktet. Jeg så etter lederne. Alt jeg så var somaliere. Så ropte jeg: Måtte dere få ballene i blenderen.

Jeg begynte å skyte de som skjøt på oss. Først traff jeg et langt rasshøl i hjertet. Han sto midtskips på VLCCen, bak en kran. Der sto han i dekning for kuleregnet fra Gatlingen. Men ikke fra MEG. Fra min posisjon på bro-vingen hadde jeg veldig god utsikt til deres hoved-dekk.

Somalieren skjøt på Bulto og Meksikanerne. De var direkte under han på vårt dekk, hvor de tok dekning i et svart stormskur.

Jeg trakk av. I kikkertsiktet jeg kunne se hvordan kulen tok luften ut av de posete klærne hans. Han falt i dekket som en tomsekk. Dette gjorde at BULTOS menn kom seg fri fra hjemmestedet.

Jeg skjøt mange. Hver gang jeg skjøt en, poppet det opp en ny.

Strømmen av pirater var uten ende. Kampen var fortsatt jevn. Våre våpen var bra.

Det var som håndbak-kamp: Begge sider setter alle krefter i, og ingenting skjer. Til slutt vil den ene siden bli sliten og tape.

Plutselig så jeg en pirat med RPG. Han siktet på Gatlingen vår.

Hvis han fikk inn en bra treff på Gatlingen, kunne vi miste den. Hvis vi mister Gatlingen, er det KRISE.

Han gjemte seg. Han gjemte seg fra Gatling-kulene. Han gjemte seg fra BULTOS kuler. OG han gjemte seg fra meg. Han var i bevegelse hele tiden. Jeg fulgte han i kikkertsiktet. Bare i et mikrosekund så jeg rett i de sorte øynene hans. Han visste at jeg var oppe på brovingen med rifle. Jeg trakk av. Jeg bommet. KURWA smartass pirat.

Så jeg gjorde noe bra. Jeg er BRA.

Han måtte holde RPGen stødig for å skyte mot Gatlingen. Jeg kunne SE granaten på RPGen. Du har sett dette på TV. Det ser ut som en slags svart Coca Cola flaske.

Så jeg lot han sikte. Jeg så granaten i kikkertsikte. Jeg skjøt.

RESULTATET. GENIALNIE. Granaten eksploderte i en KURWA fantastisk eksplosjon. Pirater ble blåst i stykker. De ble forvirret. Det varte ikke lenge.

Etter det begynte de for alvor å skyte på broen vår. På MEG.

Skurer av kuler traff brovingstålet. Det hørtes ut som popkorn fra helvete.

Brovingen var som en lang solid stålveranda. Uten tak. Jeg hadde god dekning på tre sider. Jeg var bare redd for rikosjetter ovenfra. Kuler kunne treffe bygningen bak meg og sprette tilbake. Jeg presset meg selv ned bak skipskontrollsokkelen. Den var i midten. Jeg så rett på en hesteskoformet redningsvest som hang på endeveggen. Jeg lytter til kulene. De traff alt. Under. På sidene. Bak meg. Alt ble truffet. Glass knuste. Stålet skrek.

Det var som en haglstorm. Jeg måtte bare vente på at det stoppet. Det gjorde det ikke.

Plutselig kjente jeg lufttrykket. Jeg hørte et wizz. Kuler suste rett forbi hodet mitt. De traff redningsvesten. POFF. Den forsvant. Den ble til støv. Det var ingenting igjen.

Slik som dette var det i lang tid. Jeg vet ikke hvor lenge. Jeg klarte å holde meg unna kuleregnet. Siden jeg ikke skjøt tilbake. Trodde de vel at jeg var død.

Maskingeværilden mot brovingen stilnet. Jeg kunne høre at det var harde kamper midtskips.

Jeg måtte se. Jeg fant et hull hvor jeg kunne se både VLCCens og DARK NORSE sitt dekk.

Situasjonen var ille. Piratene myldret. Flere og flere kom ned VLCCens skipsside og ut på DARK NORSE dekk.

En veldig dårlig ting hadde skjedd. De hadde klart å lage en barrikade på dekket vårt. Det gjorde at Bulto og hans menn ble tvunget til å gjemme seg. Til slutt var det bare Gatlingens hissige runder som hørtes. Men de var ikke så hissige lenger. Gatlingen holdt på å gå varm.

KURWA. Dette gikk ikke. Vi hadde begynt å la vår arm vike i denne håndbak-fighten. Det var ingen vei tilbake. Piratene holdt på å ta kontroll over DARK NORSE dekk.

Helvetes porter var åpne. Hele situasjonen var KURWA KRITISK. Vi trengte folk.

- DE ER ALTFOR MANGE. Ropte Kaptein 12.

- PIOTR. SLIPP FRI VLCC CREWET. Jeg hadde glemt filippinerne og den greske kapteinen fra VLCCen. De hadde vært innesperret under hele slaget.

- GI DEM VÅPEN FRA VÅPENLAGERET. OG RADIOER. JEG VIL GI DEM INSTRUKSJONER.

Jeg løp. Som FAEN. Kaptein ga meg dekning. God dekning. I løpet av kort tid var jeg nede i den grå korridoren på hoved-dekket.

Da jeg åpnet døren til det store møterommet, hoppet en gruppe jævlig sinte menn på meg.

Filippinerne var fulle av hat. De hatet somaliere fint. Fint og hevngjerrig. Fint og nyttig. Tre måneder som slaver for piratene hadde gjort filippinerne til berserker.

Den greske kapteinen hjalp meg. Han kom til døren. Han ropte og dyttet mennene sine unna.

Til slutt ville det rasende mannskapet lytte. Jeg fortalte dem Kaptein 12s plan. De ropte. Lykkelige.

- BLOD. Ropte de. Rasende små blå menn. Rasende og glade.

Blå, sier du? Ja. De har alle fått nye blå kjeledresser fra oss. Den greske kapteinen også. 28 blå menn.

Jeg måtte jobbe raskt. Jeg tok 6 blå menn: 2 offiserer og fire matroser til våpenlageret. Våpenlageret? Et vanlig skip i handelsflåten har ikke våpenlager. Det er sant. Men vi har. Vi er heller ikke vanlige.

Vårt våpenlager er skjult. Jeg får ikke lov til å fortelle deg hvor det er. Men jeg gjør det likevel. Fordi du aldri vil lese dette. Og hvis du gjør. Vil du aldri klare å komme deg inn der. Våpenlageret ligger bak Slop Chesten vår.

Hvis du ikke vet det: Slop Chesten er der hvor mannskapet på et vanlig handelsskip kan kjøpe ting som tannkrem og sigaretter. På skipet vårt kan vi bare gå dit og ta det vi ønsker. Alt er gratis. Det er et lite rom. Bare plass til to.

Denne gangen gikk jeg inn alene. Jeg åpnet den skjulte døren til våpenlageret. Det er morsomt, fordi det er akkurat som på film. Det er en hel hylle full av sigaretter og sjokolade. Når du trykker på de riktige tingene. Åpner den seg. Det er en pansret dør bak hyllen. Du trykker en kode. Og du er inne.

Våpenlageret er noe større. Det er plass til 5-6 personer der inne. Det er naturligvis fullt av våpen. Alle vegger er dekket med våpen. Og det er spesielle hvelv for ammunisjon og kvinnelige eksplosiver. I midten av rommet har du en arbeidsbenk og et komplett børsemaker verksted. DETTE ER BULTOS STED.

Jeg ga de blå filippinerne noen MP5s. Litt eldre, men fortsatt bra. Jeg ga dem masse ammo og noen radioer. Jeg ga beskjed til Kaptein 12.

De grep våpnene og løp tilbake til Møterommet. De var veldig godt organisert. I løpet av ett minutt var alle klare. Den greske kapteinen og en stor filippiner som het Lao tok kommandoen. Jeg ga signal til Kaptein.

Han sa:

- PIOTR. DU TAR TRE MENN. TA MED EN AV NAVIGASJONS OFFISERENE OG DE BESTE FIGHTERNE. DERE KOMMER HIT.

Jeg ba Lao peke dem ut. Han gjorde det. De så helt like ut.

- Jeg kan ikke se forskjell. Sa jeg. De lo. De var brødre. Deres navn var Santos. De hadde alle vært pro-soldater.

Vi løp opp til broen. Jeg hørte Kaptein på øret mitt. Han ga ordre. Kort sagt ba han filippinerne å sikre overbygget og hjelpe Bulto. Bulto og hans menn var presset opp i et hjørne på dekk. Han ville at filippinerne skulle angripe med full kraft.

Vi var på Broen i løpet av sekunder. Kaptein var nettopp ferdig med å gi ordre. Broen så ut som en krigssone. Sønderskutt rusk og glass overalt. Heldigvis: Instrumentene våre var godt beskyttet.

Kaptein snudde seg mot oss med sitt kurwa ulveflir. Øynene hadde strålende glans. Dette var ikke utseendet til en tapende mann.

- JEG HAR SPESIELL OPPGAVE TIL DERE. MEN FØRST: LA OSS TA EN TITT. Kaptein pekte gjennom de ødelagte brovinduene.

Vi så ned på dekk. Filippinerne hadde allerede rykket fremover. En sulten hær av blå menn sloss med full kraft.

Så pekte Kaptein 12 på VLCCens overbygg. En haug med pirater var på vei ut. Alle løp mot slaget som foregikk midtskips.

- Snart vil bygningen være tom. Kanskje EN vakt. De er ikke smarte. Alle er fokusert på kampen midtskips. Det er der dere kommer inn:

- JEG VIL AT DERE SKAL TA KONTROLL OVER BROEN PÅ VLCCEN.

- Hvordan?

- Det er lett. Dere bare skyter ut en vaier fra brovingen vår ned til rekkverket på MOB-dekket deres. Så er det bare å fly ned der. Det er ikke mer enn 25 meter. Ser moro ut.

- De kan skyte på oss.

- De kan. Men de kommer ikke til å gjøre det. Dere vil ha svært god fart. Og de er fullstendig fokusert på kampen på DARK NORSE dekk. Uansett har dere våpen nok til å gi hverandre god dekning. LYKKE TIL.

Kaptein vendte seg tilbake til Gatling kontrollen.

Jeg fant bordings-utstyret. I neste øyeblikk fløy vi ned vaieren mellom de to skipene.

Kaptein 12 hadde rett. Ingen ofret oss noen oppmerksomhet. Det var en rask tur. Og ikke minst: MORSOM. Snart var vi fire menn som gjemte oss under rednings-flåtene på VLCCens MOB-dekk. Santos brødrene laget en plan. Dette var deres skip. De kjente det ut og inn. Jeg hadde bare vært der en gang før.

Vi brukte samme taktikk som forrige gang jeg entret VLCCens bro. To menn klatret opp den utvendige leideren på baksiden av overbygget. Og to menn gikk inn i bygningen. Arbeidet seg opp innvendig.

Jeg var på det utvendige teamet. Sammen med den største Santos broren. Jeg hadde lært forskjellen på dem nå. Største bror var 2. Styrmann på VLCCen. Han var en bra mann.

Først beveget vi oss forsiktig opp leideren. Vi ville være sitting ducks hvis noen så oss. To mørke figurer på en rusthvit vegg. Straks fikk vi overblikk over situasjonen:

Det var ikke EN levende sjel på akterdekket av VLCCen. Vi kunne derfor bevege oss raskt. Noe vi gjorde.

RASKT og stille. Da vi kom opp til VLCCens bro, var vi ekstra stille. Vi tok en kort kikk inn igjennom de saltstripete vinduene. INGEN DER?

Vi synkroniserte med det andre teamet og hoppet inn på broen samtidig. Fire menn på fire forskjellige dører. Broen var forlatt. Søppel overalt. Det så ut som faen. Det luktet FAEN.

Den kurwa LUKTEN. Det luktet død. Vi så rundt for å se om det var et lik der. Ingen døde kropper. Men lukten... Vi åpnet dørene. Jeg kalte opp Kapteinen.

- VLCCens bro er under kontroll.

- GODT. PÅ MITT SIGNAL SKAL VI SKILLE SKIPENE. HAR DU EN MANN PÅ SPAKENE?

- JA KAP. VLCCens 2. Styrmann er klar.

- GODT. ER MASKINEN I GANG?

- YES KAP.

- BE HAN VÆRE KLAR TIL Å HOLDE VLCCEN STØDIG. JEG VIL BRUKE THRUSTERNE VÅRE TIL Å PRESSE DARK NORSE BORT FRA DERE. JEG KOMMER TIL Å GJØRE EN BRUTAL PUSH FØRST. DETTE VIL SKAPE FORVIRRING. JEG HAR INFORMERT DEN GRESKE KAPTEINEN OG BULTO. DE ER FORBEREDT. VI ER FORBEREDT. NÅR JEG GJØR DETTE VIL DET VÆRE EN FULLSKALA OFFENSIV. VI MÅ JOBBE SOM SULTNE LØVER FOR Å BLI KVITT ROTTENE. DERE MÅ RYDDE VLCCEN FOR SKADEDYR. JEG SER FORTSATT SEKS PIRATER PÅ VLCCENS HOVEDDEKK. DET KAN VÆRE FLERE. Kaptein 12 stanset et sekund. Deretter:

- KLAR?

Jeg så på storebror Santos 2. Styrmann. Han ga meg tommelen opp. Et hvitt smil fylte det runde ansiktet. Morsomt med den lille mannen som styrte det enorme skipet.

- KLAR.

- OK. TRE. TO. EN. Og lift off. HA-HA-HA.

Lyden var massiv. Det var ikke EN lyd. Det var mange. Det var smertefull jammer fra stålkonstruksjoner. Det var pirater som skrek som kyllinger. Det var vaiere og tau som røyk. Det var ukjente ting som ble slitt fra hverandre.

Jeg så ut på dekk. Gapet mellom de to gigantiske skipene var allerede 50 meter. Noen mennesker var nede i sjøen. Noen mennesker ble hengende ned DARK NORSE skipsside. La oss håpe det var pirater.

Nå kunne jeg høre skytingen intensiveres på DARK NORSE. Jeg kunne se at somalierne på VLCC-dekket var i sjokk. All fokus var fortsatt på DARK NORSE. De bare sto der og viftet med de dumme hendene sine. De skjønte ikke engang at vi var på broen over dem. Faens kurwa dumme khat-tyggende drittpirater. Jeg ba de to Santos brødrene å ta seg av dem. Det gjorde de. Jeg orker ikke gå i detalj.

Jeg ga Kapteinen en melding:

- Vi er svært nær å ha komplett kontroll over VLCCen. Pirater på dekk er eliminert. Det kan være flere i dekning.

- RENS SKIPET... HOLD SKIPET. Var Kapteins klare budskap.

Det gjorde vi.

...

Da vi ga dem skipet tilbake, begynte den greske kapteinen å gråte.

Filippinere er små. Men veldig harde menn. Vi forlot dem med litt våpen og de få piratene som fortsatt var i live. De fikk selv velge hva de skulle gjøre med piratfangene.

De burde være i stand til å nå en vennlig havn på 6-7 dager. La oss håpe at piratene ikke angriper VLCCen igjen.

Dette er bare to timer siden. Vi er trygge. For nå. Sjøen er moderat. Maskinen går for fullt.

Jeg føler meg sliten. Kanskje jeg kan sove nå.

GOD NATT TIL DEG MIN LESER.

Hvis du eksisterer.

19

Lørdag, 28. mai, 2011, 22:53 GMT +5

HALLO. Det er meg. PIOTR. Det er kveld. Det er fest ombord.

For tidlig for fest syns jeg. Alle syns det. Men folk trenger en drink. Folk trenger litt god mat. Folk trenger å slappe av etter fighten. Alle sitter i vårt przytulnym BAR / REC.ROOM. Ikke jeg. Jeg står ved datamaskinen i High Voltage rommet. Det er varmt. Varmere enn vanlig her nede. Varm olje. Varm diesel. Varmt stål. Lukten av stressede maskiner fyller luften. Lydene er mer intense. Hovedmaskinen går for fullt. Alt vibrerer som jordskjelv. La meg fortelle deg hva som skjedde tidligere i dag.

KAPTEINEN HADDE EN BRIEFING. Alle viktige personer var i Kom-Centeret.

Det var:

CHIEFEN

Overstyrmann SAMI

BOSUN BULTO

KOKKEN - Olje traderen

FRENCH - Meteorologen

BANDIT - Laste eksperten

ARGO - Etterretnings eksperten.

Og selvfølgelig Kaptein 12 og MEG. JEG ER kurwa viktig nå. Jeg føler at Kapteinen stoler på meg nå. Jeg har aldri vært i Kom-Center så lenge før.

Kom-Center er som på film. Det er mørkt. Alle veggene er fylt med skjermer: Radarer. Overvåking. Satellitt-kommunikasjon. ALT. Jeg vet at det kun er det beste utstyret. Kaptein 12 vil bare ha det beste. Det er ett stort møtebord i midten av rommet. Alle satt der.

Dette er hva folk sa:

Kaptein startet.

- SKADER? La oss starte med Overstyrmann.

Overstyrmann SAMI var RØD. Stresset.

- Broen er skadet. Men hovedsaklig vinduene. En kule traff Cargo-kontroll. Men det er ingenting vi ikke kan reparere. Vi må få skuddsikre vinduer NÅ.

- JA det må vi. Kaptein nikket. - Det har vært problemer med å få tak i det glasset i Afrika. La oss få tak i noe fra Kina. Chief, du kjenner kineserne. Skaff oss en avtale.

French og Argo, dere to finner oss en trygg havn for å plukke det opp når dette er over.

- Og Argo. Er kommunikasjonsutstyret OK?

- Ja KAP. Alt vårt kommunikasjonsutstyr er svært godt beskyttet. Ingen skader å rapportere. Men. Vi må gå over de utvendige installasjonene, bare i tilfelle.

- OK. Kaptein snudde seg mot Bosun Bulto.

- STATUS BULTO?

Bulto sa ingenting. Han stakk EN finger i lufta. Kaptein visste hva det betydde. En person var såret.

- Hvem?

Bulto holdt opp tre fingre.

- TRES. Ok, han kommer til å bli bra igjen?

Bulto nikket.

- GODT.

Kaptein vendte seg til Chiefen.

- STATUS I MASKINEN?

- Maskin OK.

Kaptein så på vår libanesiske Kokk.

- Så Kokk. Hvordan er businessen vår? Skip til skip-dealen i Sør-Afrika er fortsatt PÅ?

- JA. Jeg har allerede tradet vår ferske last. Vi skal møte med en ukrainsk Aframax utenfor Mossel Bay.

Overstyrmann SAMI avbrøt.

- Vi må snakke om vårt virkelige problem.

Kaptein så på Overstyrmannen.

- HULLET I SKROGET. Det er svært farlig. Vi må fikse det.

- Selvfølgelig.

- Eller så vi blir nødt til å DUMPE LASTA.

- Som er HELT uaktuelt. Kaptein ble mørk.

- Hvis vi treffer en ny storm. Kan vi gå ned. Værmeldingen sier at vi treffer en storm om fem jævla dager hvis vi fortsetter mot Sør-Afrika.

- LØSNINGER? Kaptein så på alle.

- STOPPE. Chiefen så alvorlig ut.

- Vi kan ikke stoppe.

- SEILE som faen.

- Salaatis korvett er mye raskere enn oss. De vil ta oss igjen.

- Kanskje vi kan arrangere et skip til skip møte nærmere her? Uten last er vi mer fleksible. Chief så spørrende på French - NAVIGATØREN.

- NEI. Vi er i et av de mest avsidesliggende stedene på planeten. Ingen kan komme hit SLIK. Franskmannen knipset med fingrene. Han har veldig lange fingre.

- Kanskje vi kan gå til MOTHER? Fortsatte han med sin veldig franske stemme.

Jeg må fortelle deg noe: MOTHER er vår hovedbase. Det er vår hemmelige havn. Det er vår BATCAVE. Jeg kan ikke si mer.

- NEI. NEI. NEI. Det vil føre piratene direkte til MOTHER. Alle begynte å snakke høyt.

- Er det ikke mulig for oss å gjemme oss der før piratene kommer? Fortsatte French.

- VI SKAL IKKE GÅ TIL MOTHER.

Kapteins stemme var skarp. Dette stoppet diskusjonen. Kaptein så på Argo igjen.

- STATUS PÅ PIRATENE?

- Saladin er i bevegelse. De har akkurat startet opp. Jeg har samlet satellittbilder siden vi droppet Maneten. En beregning av de nyeste satellittbildene viser at farten er opp fra 14 til 16 knop. Og at de følger etter oss.

- 16 knop. Kaptein så fornøyd ut. - Da er maskinen deres fortsatt skadet. Fortsatte han. - Men de jobber med det. Snart vil de være på bakhælen vår.

Kaptein fikk det mørke utseende igjen.

- Jeg kjenner til denne jævelen Salaati. Han er den verste jævelen vi har stjålet noe fra. Han vil aldri la oss gå. Og han har veldig gode forbindelser. Kapteinens skarpe øyne fikk et fjernt skinn.

- Hva er vår maksimum fart nå?

- I dette været? 17 knop, sa Chiefen

Kapteinen ristet på hodet.

Han ble plutselig stille i lang tid. Alle var stille. Lyden av arbeidende elektronikk fylte luften. Alle visste at Kapteinen var sint. Etter en stund sa han:

- Vi trenger å komme opp med en plan innen 12 timer.

Kaptein 12 reiste seg fra stolen. Han så ut som krig. Han satte neven i lufta.

- Vi er DARK NORSE. Ingen kan slå oss.

- INGEN. Alle hoppet på beina og ropte.

- Vi er de NYE VIKINGS. Ropte Onkel Bandit med dyp bass.

- Vi er de NYE VIKINGS. Ropte alle.

Jeg ropte også. Jeg var EN AV DEM NÅ. Jeg var lykkelig. Jeg var sjef.

20

Søndag, 29. mai, 2011, 00:36 GMT +4

Oppe i lufta på MONKEY ISLAND er det alltid en bris. I dag var det varmt. Jeg var kurwa heldig. Jeg ble sendt opp dit for å fikse noen skader etter slaget.

Monkey Island er helt på toppen av skipet. Over brua. Alt kommunikasjonsutstyret er der. Radar. Satellitt. Radio. Andre ting.

Noen kuler hadde ristet på en liten komputerswitch. Jeg måtte nullstille komputeren og sette den tilbake i den skuddsikre boksen. Det tok ikke mye tid.

Jeg tok en pause der oppe i den varme tropiske dagen. Solen sto høyt på himmelen. Jeg satt i den lille skyggen av radarmasten.

Jeg så ned på hoved-dekket. Jeg så hele skipet herfra. Det er mørkt. Ikke svart. I sola ser du at det ser nesten ut som råjern. Det er på grunn av malingen. Skipet vårt er belagt med en spesiell maling. Ironballmaling. Det er en stealth maling. Den absorberer radarstråler.

Jeg ser ned på UNO, DOS, TRES og BULTO i baugen. Vel. Jeg kan ikke se at det er dem. Jeg vet det er dem. Alt jeg ser er noen små figurer i røde arbeidsklær i baugen.

Jeg ser på havet. Jeg føler meg fri. I dag er alle dårlige ting borte. Sjøen er glatt som et skogsvann. Ingen skip i horisonten. Piratene er der ute langt bak oss. Men ikke HER. Ikke I DAG.

Vi er alene. Jeg føler meg FANTASTISK.

Jeg tror. Jeg er ung. 25 år. Jeg kan gjøre hva jeg vil. Jeg gjør dette. Sitter her på toppen av et skip i Sør-India havet.

HVORFOR? du spør. Hvorfor ikke? Sier jeg.

Du er ikke FRI. Du er FANGET på et skip, sier du.

La meg fortelle deg noe.

Jeg er fri fra å gjøre alt dette:

Få seg kone.

Få seg barn.

Få seg bil.

Få seg en bil til.

Få seg boliglån.

Få seg villa.

Få seg møbler på IKEA.

Få seg falskt smil i ansiktet.

Få seg ferie sammen med alle andre.

Få sparken.

Bli skilt.

Bli innestengt i livet.

Se på deg selv?

MASZ w dupie robaki. Du har orm i ræva. Unnskyld. Jeg mente: Du har maur i buksa. Men maurene tar deg ingensteds.

Kapteinen hadde EN IDE. En ide om å leve utenfor den ordinære VERDEN. Han valgte oss. Han ba oss om å bli med han. Vi gjorde det. Det var i Nigeria. Han samlet oss sammen fra forskjellige skip. Han sa vi hadde en GYLDEN mulighet.

Nesten ingen folk vet om oss. Vi er uavhengige.

Vi arbeider backstage - BACKSTAGE I VERDEN.

For hvor lenge, spør du? Jeg vet ikke. Vi avla en ed til Kaptein 12. Vi avla en ed til hverandre. Vi skal aldri gå tilbake til den vanlige verden. Hvis noen gjør det. Er det mytteri. Straffen for mytteri er døden.

En dag jeg vil være tilbake. RIK. Eller død. Jeg driter i det. Du driter ikke i det, sier du. Svaret er JA. Og svaret er NEI. La meg fortelle deg hva jeg bryr meg om:

MIN FAMILIE. Jeg stakk av uten å ta farvel.

Jeg skriver dette fordi jeg vil fortelle min familie om dette livet.

Jeg har en halvsøster. Hun er 21 år. Jeg har min mor. Jeg vil ikke fortelle deg hvor de bor. Hvordan skal de kunne lese dette? Spør du. Jeg vet ikke.

HVIS de leser dette vil de i hvert fall vite at jeg er i live. Kanskje de gjerne vil vite. Kanskje de hater meg. Jeg har vært kurwa dum.

Jeg husker en liten ting. Hvis min søster leser dette vil hun vite at det er meg. Piotr.

Siostra. Husker du mor tok oss til Norwegia. Jeg tror min far betalte. Jeg var ni. Du var fem. Min far ønsket å se mor. Min far var ikke så ille. Problemet var: Han hadde Norweski familie. Jeg tror han likte mor. Men han kunne ikke... Uansett. Han er død nå.

Sis. Det jeg ville fortelle deg var: Husker du vi tok fergen til Kristiansand. Vi bodde på en camping ved sjøen. En liten brun hytte. Ett rom. En uke. I juli tror jeg. Det var fin sommer. Vi var på stranden hver dag. Jeg passet på deg da mor møtte far.

Jeg husker far ga deg en gul cap. Det var en Smiley på den. Jeg prøvde å lære Norweski. Jeg husker capen hadde bokstaver. Det sto Grimstad Sparebank. Vel, det var alt, Sis.

Jeg skrev dette på papir tidligere i dag. Sjøbrisen fikk meg myk og sentimental.

Nå er jeg dypt nede i High Voltage rommet. Som jeg alltid er når jeg skriver til deg.

I kveld er det rolig. I morgen? BÓG WIE.

21

Mandag, 30. mai, 2011, 23:58 GMT +4

KURWA travel dag. Bare TUNGT ARBEID. Været er bra: Rolig hav. Skyet. Ikke noe regn. Lett bris fra NØ. Temp. kl 12: 28 C. På grunn av gode forhold ble skipets hastighet satt ned til minimum i en kort periode. Vi prøvde å sveise hullet i skroget. UTEN suksess. Skipet lekker fortsatt. Skipet må nok dokkes.

Kaptein så ut som TORDEN.

Nå er skipets hastighet tilbake på 17 knop. God mat i dag. Grillet kjøtt. Jeg er sliten.

Jeg skrev et dikt:

THE WORLD GOES TO HELL

The World is going to hell.

Why?

No one can tell.

The DARK NORSE is small.

But it has it ALL.

I morgen vil jeg skrive mer. DOBRANOC.

MANNSKAPSLISTE

KAPTEIN: "Kaptein 12" - Norsk. (SKIPETS GUD)

OVERSTYRMANN: "Sami". Norsk. (Laste ekspert. Skipets lege)

1. STYRMANN: "1. Styrmann". Polsk. (Navigasjons ekspert)

2. STYRMANN: "French". Fransk. (Seiler. Meteorologisk geni)

BOSUN: "Bulto". Meksikansk. (Sjef for dekksmannskapet. Ekspert drapsmann)

MATROS: "Uno". Meksikansk. (Gjengmedlem. Ekspert drapsmann)

MATROS: "Dos". Meksikansk. (Gjengmedlem. Ekspert drapsmann)

MATROS: "Tres". Meksikansk. (Gjengmedlem. Ekspert drapsmann)

MATROS: "Piotr386". Polsk. (Vår forteller)

RADIO/KOM. OFFISER: "Argo" Argentinsk. (Kommunikasjon/etterretnings ekspert)

MASKINEN:

MASKINSJEF: "Chiefen". Norsk. (SKIPETS MORING)

1. MASKINIST: "Onkel Jeden". Polsk. (Mekanisk geni)

2. MASKINIST: "Onkel Dwoch". Polsk. (Spirituelt geni)

MOTOR MANN. MM: "Onkel Bandit". Nigeriansk. (Bunkrings ekspert. Afrika ekspert)

ELEKTRIKER: "Elektryk". Polsk.

MESSA:

STUERT/KOKK: "Kokken". Libanesisk. (Oljetrader. Gourmet)

MESSEJENTE: Dagmar. Polsk.

MESSEJENTE: Katcha. Polsk.

"GENERAL ARRANGEMENT (GA) DARK NORSE"

På de neste sidene følger en “skisse GA” av DARK NORSE.

Den er løslig basert på beskrivelsene i teksten.

“General Arrangement illustration” Dr. Spruce Books Design Dep. ©2013 - For en mer detaljert GA og annen informasjon om Piotrs Log, gå inn på www.drsprucebooks.no